SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 23 



snrat slfit. Hos lionan iir haiiden aflmig, med den frainre kanten bflgbojd och den bakre viipnad med tre stora 

 tiiuder, den ofre ej langt skild ifrAn don mcllerstn, saint i spetsen vapuad med toniiir, den nedersta sittande vid 

 sjelf'va fristet for klon. Del tredje och fjrrde benpnret bar den forsta leden lang, den andra kort, den trcdje myc- 

 ket bred, med den frainre kanten biigbojd, den bakre rat, samt den undre ej snedt afskuren utan urringad, sa att 

 den friiinre ocb nedre vinkeln kommer att gu niistan lika ISngt ned sorn den Ijerde leden, hvilken ar myeket kort 

 och liten, snint tillhopatagen med deti femte, som ar nAgot liingre, liar samma liingd soin den tredje. Klon ar 

 kort ocb spetsig. De tre toljande benparcn hafva i det narmaste samma form som bos den fiircgfiende, men de- 

 ras tredje och Ijerde leder aro bredare och kortare. Epimererna iiro lAga. De tre forsta abdominal-segmenternas 

 undre vinklar iiro afrundade. Det fjcrde och femte benparet af abdomen aro af samma brskaflVuhet som hos deu 

 foregftende. Det sjetto liar baaal-leden konisk och myeket liingre iin grenarne, soin aro korta och tjocka. Den 

 yttre iir nppitbojd, pii den ofre kanten vid spetsen viipnad med tva sma tiinder, och uti sjell'va spetsen med en 

 grof klolik torn samt pa den yttre sidan mecl en knippa borst. Den inre grerien ar obetydligt smalare au den 

 yttre, samt i spetsen torsedd med en stor torn. Caudal-bihanget fir kort och, 1'rfiu deu ol're sidan sedt, af trian- 

 gular form. 



Braiichiiil-bihangen iiro fern par. Djurets storlek ar atta m.m. 



Anmarkitiny: Af cleiuia form liar jag sett mindre individer med eudast fern leder uti den ofre svepari och 

 med sporren pii dot audra benparet utgAende fran midten af handens bakre kant, saint med tuiiden vid klous fuste 

 pa denna hand nagot stcirre. 



Gen. 5. AUTONOE, ' n. gen. 



Corpus subdepressurn, epimeris rnediocribus aut parvis. Antennae superiores gra- 

 ciles, flagello proprio rnultiarticulato et flagello apperidiculari instructae. Antennas inferio- 

 res non subpediformes. Palpus mandibulae triarticulatus, maxillae priini paris biarticula- 

 tus et pedura maxillarium e quatuor articulis compositus. Pedes priini secundique paris 

 manibus instruct!. Pedes abdominales ultinii paris biramei, ramis styliformibus. 



Detta slagte bar kroppen mindre nedtryckt an Podocerus, samt epimererna antingen 

 medelmattigt stora eller sma. De ofre antenrierna aro spensliga och forsedda med bisvepa, 

 och de undre aro langt ifran sa grofva som hos Podocerus, samt hafva svepans leder 

 smalare. Mandiblerna hafva tva grenar, en tuggkn5l och en treledad palp. Den fdrsta 

 maxillens palp bestar af tva leder, och den inre skifvan ar liten samt ersattes hos en del 

 arter af en liten kn6l. Maxillarbenens palp bestar af fyra leder. De tva fOrsta benparen 

 aro forsedda med griphander, sorn aro myeket olika hos de olika kSnen och arterna. 

 De tva sista benen pa abdomen aro forsedda, hvardera, med tvenne smala och koniska 

 grenar, hvilka aro vapnade med korta borst, men aldrig hafva sadana krokta och klolika 

 tornar, som hos Podocerus och Amphithoe. Caudal-bihanget ar myeket tjockt. 



Detta nya slagte ornfattar arter, sorn aro rnycket olika hvarandra, i hvad de tva 

 forsta benparens form betraffar, vid hvilkas bildning man hittills vid uppstallandet af ge- 

 nera bar fastat rnycken vigt, ofta kanske for mycken. Det kan salunda rnojligen vid forsta 

 paseendet forundra, att fa se sarnmanstallda uti ett slagte arter, som, hvad dessa benpar 

 hos hannarne betraffar, visa sa stor olikhet, som t. ex. Autonoe purictata, anomala och 

 longipes. Medgifvas kan det afven, att en anrnarkning haremot kunde synas grundad , 

 om man kande endast hannarne. Da man emedlertid nu kanner bada kOnen och dervid 

 finner, att denna olikhet uti de tva forsta benparens bildning finnes endast hos hannarne, 

 men derernot bortfaller belt och ballet hos honorna, hvilka tvartorn likna hvarandra sa 

 rnycket, att man rnaste taga sin tillflykt till uppsokandet af andra ganska srna olikheter 

 for att kunna skilja dem fran hvarandra, tyckas alia giltiga skal forsvinna, till att at- 



' En dotter af Nereus och Doris. 



