24 RAGNAR M. BRUZELIU8. 



skilja sadana former i tva slagten, hvilka endast efter mycket noggrann unders5kning kunna 

 skiljas sasom olika arter. 



1. Autonoe punctata, n. sp. 



Oculi rotundati, ovales. Antennae superiores flagello appcndiculari praeditaa, e qua- 

 tuor circiter articulis composito, et inferioribus longiores. Pedes primi paris iisdem 

 secundi paris majores. Mas pedibus secundi paris articulo prime non dentato, articulo 

 tertio postice in processum longum, articuli quart! longitudinein aequantem producto, ar- 

 ticulo quarto oblongo. Pedes secundi paris articulo quinto ovali. Feminae pedes primi 

 secundique paris subaequales, articulo quinto ovali. Pedes tertii quartique paris thoracis 

 unguibus articulo quinto nmlto brevioribus. Segmeutum tertiurn abdominis angulo late- 

 ral! posteriore acuto. Pedes abdorninis ultimi paris ramis articulum basalem longitudine 

 nmlto superantibus. Color flavescenti albidus punctis nigricantibus - - Fig. 3. 



Habitat inter toenias bohusienses communis, etiarn ad Christiansund Norvegiae captus. 



Beskrifning af Hannen: Kroppen iir foga nedtryckt och bar ryggeu bred och slat. Ogonen a'ro af medel- 

 m&ttig storlek saint oval form. De ofre nntenuerna aro langre an de undre, och nS ungefar till del fjerde seg- 

 mentet af abdomen. Skaftet, som a'r kortare an svepau, bar den forsta leden nagot tjockare och kortare an den 

 andra. Svepan bestSr af omkring tjugufyra sraala leder och bisvepan af fyra. De undre antennerna hafva den fjerde 

 leden liingre an den tredje, men kortare an den femte, som nar liingre fram an de unclres skaft. Svepan besti\r 

 a f 5 c leder, och a'r lika lang eller niigot kortare fin skaftets ferate led. 



Mandibeln [fig. 3.) a'r stark, dess yttre gren viipnad med 5 6 tfinder och den inre med 4 5. Tugg- 

 knolen a'r hog och har vid den frftmre kanten ett cilieradt borst. Pnlpens andra led fir langre an den forsta; 

 den tredje iir tillspetsad och forsedd med borst. Den forsta (fig. 3. b.) maxillens inre skifva ersattes af en liten , 

 i spetsen med ett borst vfipuad knot. Den yttre skifvan a'r bred och i audan viipnad med grofva tornar, af 

 hvilka en del aro tvSgreniga (fig. 3, c.). Palpens andra led uar langre fram an den yttre skifvan och iir uti an- 

 dan viipnad med grofva tornar (fig. 3, d.), som uti den yttre kanten aro tandade. Den andra maxillens skifvor 

 aro sm& och af vaiilig form. Underliippen (fig. 3, e.) iir klufven uti tv& stora flikar, som i kanten aro forsedda 

 med borst och bakat lorlfinga sig med tva spetsiga, temligen Iftnga proccsser. Den bar tvS, i kanterna med borst 

 vapnade, sma" biflikar. Ofverliippens undre kant iir afrundad. Maxillarbenens (fig. 3, f.) inre skifva a'r temligen 

 stor, n&r till palpens andra led, och a'r uti spetsen forsedd med tre korta och grofva tornar samt nagrn borst 

 (fig. 3, g.). Sadana finnas ftfven uti den inre kanten. Den yttre skifvan nar till palpens tredje led, och a'r uti 

 den inre kanten va'pnad med en rad af grofva, korta och nSgot bojda tornar (fig. 3, h.). Palpens klo (fig. 3, i.) 

 ar stark och spetsig, samt visar en tydlig afsats eller grans emellan den bakre delen och sjelfva spetsen. 



Det forsta benparet (fig. 3, k.) ar betydligt langre och grofre an del andra samt har den forsta leden lang 

 och stark, med den fra'mre och bakre kanten sla'ta, och den andra kort. Den tredje leden a'r af ovanlig form, i 

 det att den nedtill fb'rliinger sig till en ISng, smal och spetsig process, som nAr lika ISngt ned som den Ijerde 

 leden, och ar i den bakre kanten na'ra spetsen forsedd med nflgra borst. Den fjerde leden fir langre iin den femte 

 och till formen aflang. Den femte leden a'r nastan afldngt oval. Klon iir mycket stark och bojd, samt uti den 

 concava kanten viipnad med nSgra mycket sm& tiinder. Det andra benparet (fig. 3, 1.) iir af svagare byggnad. 

 Dess forsta led ar Ifing och temligen smal, den andra och tredje korta och den fjerde nSgot miudre tin den ovala 

 femte leden, som uti den bakre kantens nedre del (fig. 3, m.) a'r lint tandad och, der dessa tiinder upphora, forsedd 

 med en grof torn. Klon a'r ISng, bojd, spetsig och uti den concava kanten tandad. Det tredje och fjerde ben- 

 paret (fig. 3, n.) Sro niistan af satntna langd som det andra och af stark byggnad. Dess tredje led fir nfigot liingre 

 an den fjerde samt bredare vid den nedre fin den ofre delen. Den femte ar af sarama liingd som den fjerde, men 

 smalare. Klon iir stark och kortare iin den femte leden. Det femte benpnret iir korlare an de forcgaende och 

 har den forstn leden aflfing och ej sa'rdeles bred. Det sjette och sjunde benparet aro liingre och hafva den forsta 

 leden storre och brcdnre samt de ofriga ledcrna sraala och klorna starka, men ej sa'rdeles ISnga. 



Epiinererna aro af medelmSttig storlek och de fyra forsta paren, som aro storre fin de tre foljande, aftaga 

 bakSt uti storlek. Den forsta epimerens frfimre och nedre vinkel ar spetsig och den bakre fir afrundad. 



Det andra och tredje abdominal-segmentets (fig. 3. o.) bakre och undre horn utloper uti en skarp spots 

 och de tre sista paren af abdomens ben lift nastan lika Mngt bakSt. Det fjerde och femte hafva grenarne lika 

 langa samt uti den ofre kanten och uti spetsen forsedda med tornar. Det sjette paret (fig. 3. p.) har grenarna 

 emala, samt dubbelt sa ISnga som basal-leden och pft den ofre sidan och uti spetsen forsedda med niigra borst. 

 Caudal-bihanget iir kort och har pa hvardera sidau af den ofre delen en liten uppstaende kant, som baktill slutas 

 med en liten tand (fig. 3. q.). Honau 



