SKANDINAVIENS AMFHIPODA GAMMARIDEA. 27 



Dess fjerde och ferate led firo nastan lika storn. Den ferate ar rectangular, uti den bakre kantcn vapnad med 

 langa borst och vid den nedre vinkeln med ett par tornar, och bar en stark, spetsig, i den concava kanten tan- 

 dad klo (fig. 5, d.). Det andra benparetg (fig. 5, e.) forsta led ar lung, sraal, och i den friirare kanten forsedd med 

 korta, slata och fina borst; den fjerde leden ar raycket storre fin den tredje, lika lihig med den femte, men nS- 

 got brediire an denna, och uti den friimre kanten forsedd med langa, grofva och cilierade borst. Den femte leden 

 ar rectangular och liar bada kanterna forseddn med borst. Klon ar liten, svag och i den concava kanten tandad. 

 Det tredje och fjerde benparet firo nSgot kortare an det andra och hafva den forsta leden nfigot bred och ganska 

 Iflng, den andra liten, den tredje och fjerde, af hvilka den tredje ar nfigot langre an den sednare, breda, och den 

 femte smalare an dessa, sarat forsedd med en spetsig och foga bojd klo, som ar medeliiifittigt ISng. Det femte 

 benparet ar kortare an de tva foregflende paren, men det sjette och sjunde aro langre. Deras forsta led fir aflang 

 och temligen bred, samt uti den bakre kauten forsedd med borst. 



Epimererna aro medelmfittigt stora, och den forsta har den friimre och nedre vinkeln spetsig. 



Det andra och tredje abdominal-segmentets bakre och undre vinkel ar afrundad. Det fjerde och femte 

 benparet pa abdomen, som na 1 lika langt bukSt som det sjette, hafva grenarne Ifinga, smala, och p& den ofre sidan 

 saint uti spetsen vapnade med nagra tornar. Det sjettes inre gren fir nfigot kortare an den yttre, som ar lika 

 laiig rned liasal-leden; bflda grenarne aro pa den ofre sidan och i spetsen forsedda med nfigra borst. Caudal- 

 bihanget liknar f'ullkomligt det af A. anomala, med hvilken denna art ofverensstammer fif'ven i storlek. Branchial- 

 bihangen aro fern par. 



Anm&rkning : A. COSTA har i sitt arbete ofver Neapels Amphipoder ' beskrifvit en ny art under namn af 

 Microdeutopus gryllotalpa, som synes stfi na'ra den ofvan beskrifna. Den tyckes emedlertid skilja sig ifrSn A. gran- 

 dimana derigenom, att antennerna firo kortare och bestS af ett inindre antal leder; att det forsta benparcts fjerde 

 led ar smalare och Ifingre, samt den femte forsedd med iniudre tander; att det andra benparets hand fir kortare 

 och bredare vid den nedre delen an vid den ofre, och den forsta leden lika hos bSda konen och mindre bred an 

 lios A. grandimana, samt slutligen, att det sjette paret af abdomens ben har basal-leden langre an grenarne. Den 

 af ZADDACH 2 beskrifna Leptocheirus pilosus vore jag mycket bojd att antaga sasom ideutisk med honan till denna 

 art, om icke den visade en mfingd olikheter, som val icke alia lata forklara sig af mindre noggrann undersok- 

 ning. Mundelarne, hvilka dessutom ej aro underkastade sS stor variation hos olika individer, som de ofriga kropps- 

 delarne, afvika afven i flera hfinseenden. S&lunda uppgifves d.et, att mandibular-palpens alia leder firo nastan lika 

 stora, samt att den forsta maxillens inre skit'va ar smal och i spetsen forsedd med en krokig och spetsig tand. 

 Hos A. grandimana har jag alltid funnit mandibular-palpens andra och tredje led betydligt storre an den forsta, 

 och i stallet for den forsta maxillens inre skifva finnes endast en liten knol, som i spetsen bfir ett ISngt, cilieradt 

 borst. Vidare uppgifves, att den forsta maxillens palp fir linear, att det andra benparets forsta led fir besatt 

 med tattsittande och styfva, med hela den ofriga delen af benet lika ISnga borst, och den femte leden vid den 

 nedre findau bredare an vid den ofre, samt att den tredje och fjerde leden firo nfistan lika. Ingen af ofvanupp- 

 gifna karakterer tillkornmer A. grandimana. Dessutom fiunas flera andra mindre betydliga olikheter. 



4. Autonoe erytkrophthalma (LILJEBORG). 



'Oculi magni renifonnes, rubri. Antennae mediocres, setis longis ornatse; superiores 

 inferior! bus paullum longiores. Pedes primi paris iisdem secundi paris minores. Manus 

 pedum primi paris fere ovata, setosa. Mas pedibus secundi paris manu oblique triangu- 

 lari, margine posteriore crenulata, et processibus tribus brevibus instructa. Femina manu 

 pedum secundi paris ovata et postice duobus tantum processibus pra?dita. Rami pedum 

 abdominis ultirni paris longitudinem articuli basalis aequantes. 



Gammarus erythrophthalmus, W. LILJEBOHG: Kongl. Vetenskaps-Akademiens Handlingar, 1853, p. 455. 

 Ofvers. af Kongl. Vetensk. Akad. Forhandl., 1855, p. 124. 



Habitat litora occidentalia, Bohusiam, oram Kullensem. 



Beskrifning: KroppRii ar inindre nedtryckt an hos de foregaende arterna och har ryggen slat. Hufvudet 

 saknar rostrum och ogouen firo stora, njurformiga och till ffirgen roda. 



Antenntrna aro medclmattigt langa, n.tgot langre an thorax, temligen starka , och forsedda med mycket 

 ISnga borst pa den undre sidan. De ofre, som aro nfigot langre fin de undre, hafva skaftets forsta led tjockare 



' Kicerche sui Crostacei Amphipodi del Regno di Napoli. Memorie della 'Keale Accademia delle Scienze di 



Napoli, 1857, p. 231, tab. IV, fig. 10. 

 2 Synopseos Crustaceorum Prussicorum Prodromus, 1844. 



