SKANDINAVIENS AMPHIl'ODA GAMMARIDEA. 31 



samma slagte med dessa, maste flyttas till och med till en annan familj. De granser, 

 som ban uppdragit far Ainphithoe, bar jag emedlertid trott mig bOra utvidga nagot, sa- 

 soin synes af ofvanstaende diagnos. 



1. Amphithoe podoc&roides , RATHKE. 



Caput inerme, oculis nrinutis, rotundis. Antennae superiores inferiorihus paullum 

 longiores. Manus pedum primi secundique paris validae, unguibus dentatis. Rarni pedum 

 ultiini paris abdominis subaequales, breves, conici. Appendix caudalis aculeis duobus in- 

 curvis postice arrnata. 



Amphithoe podoceroides , H. RATHKE: Acta Acad. Leopold., T. XX, p. 79, Tab. IV, fig. 4. 

 albomaculata, H. KROYEH.: Naturhistorisk Tidskrift, ny Riekke, andet B., p. f>7. 



Voyages en Scandinavie etc., PI. 11 B., fig. 1. 



Habitat a Finmarckia usque ad Fretuin sundicum vulgaris. 



Beskrifning: Hut'vudet bildar ej nSgot rostrum oeh ogonen aro sraa, runda, saint af rod farg. De ofre 

 antennerna aro af medelroattig langd och stark byggnad, samt hafva den forsta leden tjocknre och langre an den 

 audra, som ar langre an den tredje. Svepan bestar af 30 36 grot'va leder, som aro forsedda med teraligen ISnga 

 borst. At'ven de undre antennerna, som iiro kortare an de ofre, aro grol'va och hafva skaftets fjerde och femte 

 led lika stora. Svepan bestar af omkriug sexton leder, som aro rikt besatta med borst. 



Mandiblerna, som aro starka, hafva den yttre grenen viipnad med 6 7 tander, och den inre med 5 6, 

 tuggknolen af medelmattig storlek och palpen stark, med den tredje leden langre an den andra, samt i kanten 

 torsedd med borst. Den forsta maxillens yttre skif'va ar kort, starkt inatbojd, samt vapnad med grofva tornar, af 

 hvilka nagra hafva mycket sma, tilltryckta tander pS sidorna. Den inre skifvan ar mycket liten, och bar p5 den 

 ena sidan vid basen ett cilieradt borst. Den andra maxillens inre skifva ar uti hela den inre kanten vapnad med 

 grofva, cilierade borst. Maxillarbenens skifvor aro stora, och den yttre har uti den inre kauten smft bugter, uti 

 hvilka sitta stora och grofva tornar. Emellan dessa bugter ar kanten fint tandad. Palpens fjerde led visar en 

 skarp griins emellan den bakre delen och sjelfva spetsen, och synes vara besatt med mycket srafi taggar. Den ofre 

 liippens undre kant ar afrundad, och den undre liippen ar djupt klufven, samt har ett par smfi biflikar. 



Bada de tva forsta benparen aro af grof byggnad samt nastan lika stora, eller det andra nagot storre an 

 det forsta, hvilket ofta hander hos hannarne. Deras femte led eller hand ar bredt fyrkantig eller af oval form, 

 och det andra parets har p& den bakre kantens nedre del en liten knol. Klorna aro starka och uti den concava 

 kanten vapnade med tander. Det tredje och fjerde benparet aro starkt byggda och lika stora, samt hafva isynner- 

 het okn torsta . leden bred och grof. Den tredje leden ar bredare an de tvS foljande, samt i den undre kanten 

 snedt afskuren. Klon ar kort och fb'ga bojd. Det femte benparets forsta led ar bred och af oval form; dess klo 

 ii.r starkt utat- och nastan bakatrigtad. Det sjette och sjunde benparet har den forsta leden mera aflang an det 

 femte benparet. Klorna aro stora, spetsiga och krokta. Dessa tre benpar tilltaga bakSt uti langd. Epimererna 

 aro af medelmattig hojd och de fyra forsta pareri tilltaga bak8t i storlek. Den fjerde har ej, sasom vanligen iir 

 lorhallandet, nagon inskarning uti den bakre kanten, och den femte har den friimre delen lika stor eller storre an 

 den fjerde, samt den bakre deleu, pS hvilken benet ar fastadt, mycket liig. Det sjette och sjunde paret aro myc- 

 ket mindre. 



De tre forsta abdominal-segmenternas bakre vinklar bilda ej nagon skarp spets eller tand. Det fjerde och 

 femte paret af abdomens ben hafva grenarne korta, den inre nagot langre an den yttre, samt bada p5 den ofre 

 sidan och i spetsen vapnade med tornar. Det sjette parets grenar iiro mycket korta och grofva, samt af konisk 

 form; den yttre ar i spetsen vapnad med tvS grofva och krokta tornar, och pS midten af den yttre sidan med en 

 knippa borst. Den inre grenen har uti spetsen endast en del borst och nSgra mindre tornar. Caudal-bihanget ar 

 kort, uti den bakre andan vapnadt med tva korta och krokta taggar, samt pa den ofre sidan med nSgra fina borst. 

 Branchial-bihangen aro stora, och saknas endast vid det forsta och sjunde benparet. 



BSda konen aro nastan fullkomligt lika. Hannarne hafva, sSsom vanligt, nSgot langre antenner och storre 

 hander. De storsta exemplar, som jag sett, voro omkring tjugu m.m. 



Till fargen ar den gronaktig eller brun, med ljusare, hvitaktiga flackar p ryggen. 



Denna art, en af de vanligaste langs Skandinaviens hela vestra kust, lefver uti bon, som den bygger af 

 fina vattenvexter, hvilka den sammanflatar och sammanbinder med ett segt amne, som den sjelf troligen afsondrar. 

 llorelserna aro ej sardeles lifliga. 



