34 BAGNAB M. BKUZ ELI US. 



Orchestin littorea, LEACH: Trans. Linn. Soc, XI, p. 356 DESMAREST: Consid., p. 261, pi. 43, fig. 3. (?) 

 MIINF KmvARDS: Hist. Natur. dps Crnstao , III, p. 16. SPENCE BATE: The Annals n. 

 Alagax. of Natur. History, 1857, Ser. 2, p. 136. 



Orchestia Euchore, F. MiJLLER: Archiv fur Naturgesch. XIV, p. 53, pi. 4, fig. 1 7. 



Habitat ad oras occidentales et balticas, locis arenosis. 



Beskrifniug af ffannen: Do ofre antennerna aro af hufvudets liingd och n& ungefiir till de undre antonner- 

 nas sista skaftlcd. Deras svepn bestar af omkriug 8 leder. De undre antennerna, som aro omkring en trudjedel 

 sA lAnga som hela kroppen, hnfva sknl'tet nastan af saroma liingd som svepan, hvilken bestur af otnkring 17 leder. 

 Ogouen aro riinda oeh temligen stora. 



Maudiblerna iiro stnrka och hafva den yttre grenen va'pnad med 5 6 lander, den inre med 4 5, saint 

 tnggknolen raycket hog och stor. Den forsta maxillen, som saknar palp, har den yttre skifvan uti iiiutan viipnad 

 med grofva, pft den ena .-Man tandade tornar. Den inre skifvau, som iir lang och mycket smal, iir uti spetseu 

 forsedd med ctt par langa cilierade borst. Den andra maxillens skifvor iiro breda, och den inre bar uti awlan, 

 jemte en mangd kortare borst, ett liingre cilierndt. Den 6'fre lappcns undre kant ar afrundad, och den undre lap- 

 pen ar djupt klufven, med flikarne afrundade. Maxillarbenens inre sfcifva, som n&r niistan s;1 ISngt fram som den 

 yttre, fir uti spetsen forsedd med en mangd borst; den yttre skifvan ar liten och uti spctsen saint den inre kan- 

 ten viipnad med grofva borst. Palpen, som bestftr af tre leder, har den andra infit utvidgad, samt den tredje i 

 den fra'mre imdan afrundad. 



Del fb'rsta benparet, sora iir mycket mindre iin det andra, har den fjerde leden af triangular form, nedat 

 bredast, samt den bakre och nedre deleu fdrsedd med en uppsvald och mjuk kant. Den femte leden har snmrua 

 form som den fjerde, men ar nfigot mera liingdragen. Langs den bakre delen gftr afven pS derma led eu mjuk, 

 uppsviilld kant. Klon ar spetsig, ej alldeles sa lang som den femte ledens undre kant, saint va'pnad med ett par 

 borst. Det audra beuparets hand eller femte led iir mycket stor oeh oval, med den undre kanten starkt bugbojd 

 och forsedd med korta och grofva tornar. Der den undre och den bakre kanten ofverga uti hvarandra, iir den 

 viipnad med en liten trubbig tand eller knol. Klon ar stor, starkt bojd, slat och spetsig. Det tredje och fjerde 

 benparet aro af vanlig form Det femte och sjette benparet hafva den forsta leden mycket bred, med den bakre 

 kanten starkt bSgbiijd, samt de ofriga lederna smala. Det sjunde benparet, som ar laiigre iin det sjette, har af- 

 ven den forsta leden bred liksom de tvS foregaende benpnren, den andra leden kort, den tredje langre och ganska 

 bred, af triangular form, med den bakre och nedre vinkeln starkt utdragen, den fjerde, som iir nSgot liingre iin 

 den tredje, afven bred, och den femte mycket smalare samt langre an den fjerde. Epimererna iiro temligen stora, 

 och den forsta iir mindre iin de tre foljande paren, som hafva den undre kanten afrnndad och forsedd med korta 

 borst. Den femte epimcren a'r foga mindre an den foregaende samt storre an de tvS sista paren. 



Det fjerde paret af abdomens ben nar liingre bakSt iin det femte och har grenarnc niistan lika Ifinga, cy- 

 liodriska, samt pa den ofre sidan och uti spetsen fiirsedda med grofva tornar. Det t'emte benparet iir kortare, 

 men af samma form. Det sjette paret har endnst en kort, i spetsen borstbarande gren, som iir mycket smalare 

 an basal-leden. Caudal-bihanget a'r kort och tjockt, med den bakre a'ndan afrundad och forsedd med en liten 

 bugt i raidten. Pa den ofre sidan sitta nagra tornar. Branchial-bihangen iir fern par. 



ffonan liknar liannen, fran hvilken hon skiljer sig hufvudsakligen genom de tvfi forsta benparens form. Det 

 forsta paret har den fjerde leden nflgot bredare iin den femte, som a'r af rectangular form, nJSgot bojd, med den 

 nedre iindan ej smalare iin dcu iifre. Klon, som a'r stark och intager med sin basis ungefiir halften af den femte 

 ledens undre kant, iir pS midten af den coucava sidan viipnad med 2 3 korta tornar Det andra benparets forsta 

 led a'r ganska bred, isynnerhet vid den ofre delen, och har den fra'mre kanten starkt bflgbojd samt viipniid med 

 korta tornar, oeh den bakre rat. Den fjerde leden ar ungefar af samma liingd som den femte, nedat bredare, och 

 langs den bakre delen forsedd med en uppsviilld kant, liksom pS det forstn benparet hos hannen. Deu femte le- 

 den iir liingd ragon, nastan omvandt iiggrund , pa den nedre och fra'mre delen forsedd med en liten inskiirning, uti 

 hvilken sitter eu roycket kort, uti den concava kanten med nSgra borst vapnad klo Afven denna led iir liings 

 den bakre delen forsedd med en uppsvald kant. Det sjunde benparets tredje och fjerde led aro ej breda sSsom 

 hos hannen. La'ngden ar omkring femton m.m. 



Denna art forekommer pfi Skandinaviens bfide vestra och oslra kust, men dess geografiska utbredning at 

 nofden kan annu icke ausea vara kiind. Den traffas ofta pa sandiga striiiulcr, <lrr den doljer sig under uppkastad 

 tiiug och dylikt. Di man lyfter pa en sadan tanghog, fly de undan med langa hopp. 



Gen. 2. ALLORCHESTES, DANA. 



Antennae superiores pedunculo inferiorum longiores. Palpus pedum maxillariuin ar- 

 ticulo ultimo magis rninusve acuto. Pedes primi secundique pan's manu subcheliformi 

 ;irniati. Epimerum quintum quarto saepissime brevius. 



Sadant, som detta slagte har blifvit uppstaldt, omfattar det de Orchestidae, som 

 hafva de ofre antennerna langre eller atminstone lika langa med de undres skaft, samt 



