

38 RAGNAR M. BKUZELIUS. 



Gen. 1. STEGOCEPHALUS, KROYER. 



Corpus parum compressum, epitneris insignis inagiiitudinis. Antennae robustse, su- 

 periores pedunculo crassissimo et flagello appendiculari ininuto instructor Palpus rnandi- 

 buhv uniarticulatus, crassus, brevis, dentatus, inaxillas primi paris uniarticulatus, pedum 

 inaxillariuin e quartuor articulis compositus. Pedes primi secundique paris neque rnanu 

 subcheliformi nee cheliformi instruct!. Pedes abdominis ultimi paris biramei. 



Fran alia andra hithorande slagten skiljes Stegocephalus latt genom de utomordent- 

 lit stora epimererna, som betacka nastan belt och ballet hufvudet och de frarnre benpa- 

 ren. Antennerna aro mycket grofva och tjocka, och de Ofre aro fOrsedda med en myc- 

 ket liten bisvepa. Mandibular-palpen bestar endast af en grof och tandad led. Afven den 

 fbrsta maxillens palp bestar endast af en led, men maxillarbenens palp ar sammansatt af 

 fyra leder. De tva fOrsta benparens femte led bildar ej nagon griphand, utan afsmalnar 

 nedat. De tva foljande benparen aro af medehnattig larigd och tilltaga bakat. Abdomens 

 sista benpar har tvenne grenar. 



1. Stegocephalus inflatus, KROYER. 



Stegocephalus inflatus, H. KROYER: Naturh. Tidskr., lorste Rrekke, I, p. 150. 



>> ;n K I en liji'kkc, I, p. 522. 



u a Voyages en Scandinavie etc, pi. 20, fig. 2. 



Habitat ad oras Scandinavian arcticas, rarus. 



Beskrifuing: Kroppen ar ganska tjock och hog, med ryggen slat, utan kol eller tiiuder. Hufvudet, som 

 ftr temligeu stort och utskickar emellan de b&da ofre antennerna en spctsig, nedatbojd, liten process, doljes nastan 

 alldeles under epimererua. De ofre antennerna aro korta och mycket tjocka, med den forsta leden tjockare och 

 dubbelt sfi L'ing som den andra leden, hvilken ar ungefar dubbelt sd lang som den tredje. Svepan bestSr af tolf 

 tjocka leder. Bisvepan bestSr endast af en kort led, som har den fra'mre andan snedt afskuren och forscdd med 

 borst. De undre anteunerna aro nSgot langre an de ofre, men smalare. Deras svepa bestSr af femton leder och 

 ar kortare an skaftet. 



Muudelarne aro ovanligt stora '. Matuliblernas spets ar delad uti tio smd tander, och palpen bestSr af en 

 enda tjock led, hvars nedre kaut h'r starkt bSgbojd och den ofre forscdd med 13 14 sm& tander. Den forsta 

 niaxilleus palp fir kort och besttlr endast af en smal och i spetsen med nfigra bojda tornar vapnad led. Den yttre 

 skit'van iir bred och nfir lika ISngt fram som palpen. Uti den snedt afskurna andan ar den forsedd nu'd tjocka 

 och bojda tornar, som uti den ena kanten aro vapnade med ett par tander. Den hire skit'van ar nSgot kortare, 

 bred, och liings den inre kanten forsedd med ISnga, cilierade borst. Den andra maxillens yttre skifva ar ovanligt 

 smal, Ifingdragen, samt i andan vapnad med nfigra temligen ISnga borst, som aro mot spetsen bredare och viip- 

 uadu med en bojd och krokig land. Den yttre skifvan ar mycket bred, afrundad, och uti den inre kanten forsedd 

 med en niangd borst. Maxillarbenen hafva basal-leden mycket smal och lang, den yttre skit'van stor, bred och i 

 dcu inre kanten forscdd med smS tornar, den Jure skil'van kortare, af oval form, och uti spetsen samt den inre 

 kanten forsedd rned grofva borst. Pulpen fir kort och bestSr af fyra leder. L&pparne? 



Det f5rsta benparet ar af stark byggnad, med de tre forsta lederna af vanlig form, den fjerde vid den 

 nedre nndan smalare an vid basen, saint bredare och liingre an den femte, hvilken ar af konisk form, afimalnar 

 nedat, och bildar ej nSgon griphand. Klon a'r stark, foga bojd, och iutager med sin basis hela spetsen af den 

 femte leden. Det andra benparet har saruma form, som del forsta, men a'r langre och smalare. Det tredje och 

 fjerde benparet 6ro Iftngre an de tvS KiregSende, saint af vanlig form. Det femte nr liingre in det fjerde, och 

 har samina rigtning som del sjette och sjunde. Den forsta leden ar ISng och smal. Det sjette och sjunde ben- 

 paret har den fbrsta leden bred, laugdraget fyrkantig, med den bakre kanteu tandad, och de loljaude lederna at' 

 vanlig form. 



Epimererna aro utomordentligt stora och p& den yttre sidan hvhll'da, sa att den nedre kanten a'r inAtbojd. 

 Den forsta ar nitstan af triangular form, dock med b&de den f rain re och bakre kanten biigbojd ; det andra och 

 tredje paret aro smala, af rectangular form, hogre an den fbrsta, samt hafva den undre kanteu suedt afskuren. 

 Det fjerde parets epimerer aro mycket stora, vid basen smalare, nedSt bredare, med den undre kanten afrundad , 



1 Beskrifningen af mundelarne, hvilka jag icke varit i tillfalle att undersoka, anfores efter KKOYER, 1. c. 



