40 RAGNAR M. BRU/ELIUS. 



secundo duplo longiore. Pecles tertii quartique paris unguibus mediocris longitudinis et 

 articulis quintis brevioribus. Pedes abdoininis sexti paris rainis elongato-lanceolatis , intus 

 setis pluraosis, extus spinis brevibus armatis. Appendix caudalis profunde fissa, laciniis 

 apicibus oblique truncatis, erosis. 



Cancer ampulla, PHIPPS: Voynge towards the north Pole, 1773, p. 191, tab. 12, fig. 2. 



nugax, ? Ibidem, p. 192, tab. 12, fig. 3. 



Gammarus uugax, ? SABINE: Supplement to the appendix of PARRY'S voyage, p. 229. 



a ampulla, Ibidem. 



Talitrus nugax, Ross: Appendix to PARRY'S 3:d Voyage, p. 119. 



ampulla, Ibidem, 



(iammarus nugax, ? OWEN: Appendix to the second voyage of Capt. Ross, p. 87. 



ampulla, ? <> Ibidem, p. 88. 



Anonyx lageua, KROYER: Gronlands Amphipoder, p. 237, tab. 1, fig. 1. (Femina). 



appendiculoaus, Ibidem, p 240, tab. I, fig. 2. (Mas). 



Lysianassa lagena, MILNE EDWARDS: Histoire natur. des Crustac., T. Ill, p. 21. 



appendiculosa, Ibidem. 



Anonyx ampulla, KROYER: Naturhist. Tidskr , anden Riekke, B. I, p. 578. 

 Voynges en Scandinavie etc., pi. 13, fig. 2. ' 



Habitat ad oras occidentals ab arcticis inde ad Bohusiam. 



Beskrifning: Kroppen a'r pS bada sidorna temligen hoptryckt, med ryggen afrundad och sliit. Hufvudet ar 

 af medelmattig storlek, och bildar ej nSgot rostrum. Ogonen firo stora och svarta, och hafva den nedre delen bre- 

 dare, samt den ofre smalare och raera utdragen, hvarigeuom de kunna kallas "flaskformige". 



Antennerna variera mycket till storlek och form, och man kan i allmiinhet antaga, att hannarne hafva bada 

 paren langre, men isynnerhet det undre, hvilket ofta fir dubbelt s& langt eller annu Ifingre an det ofra. Hos ho- 

 norua hal'va bfida paren uastim samma liingd. De ofres skal't ar mycket tjockt, med den forsta leden mycket 

 storre an de tva audra, hvilka aro ganska korta. Svepan iir ungefar dubbelt sii lang sora skaftet, och bestiir af 

 ungefa'r 16 leder*. Den forsta leden af svepan ftr grof och utat afsmalnande, lika lang med de 3 eller 4 fciljande 

 lederna tillhopa, och har pS den inre sidan hos bSda kouen en mfingd langa, i tvar-rader ordnade, grofva borst, 

 som intaga en oval omkrets. Bisvepan bestar af omkring 8 leder. Hos hannen ar dess forsta led langre an hos 

 honan. De undre autennerna hafva uti svepan omkring 20 leder hos honan, men 40 50 hos hannen. 



Mandiblerna h'ro ISngdragna, med spetsen temligen bred och mejselformigt tillskiirpt, vid den ena kanten 

 raed en inskarning och en liten knol, vid den andra sidau incd ett par sin 8 lander. Tuggknoleu ar temligen hog, 

 med na'stan fyrkantig yta och tyckes sakna tiinder eller taggar. Palpen ar grof, med den audra luden liingst och 

 den tredje uti den ena kanten forsedd med borst. Den forsta maxillens palp iir langre an den yttre skifvan, 

 som uti den framre andan bar 7 8 grofva, uti den ena kanten med ett par lander vapnade tornar. Uti den 

 inre kanten sitta nagra dylika tornar jemte en knippa h'na borst. Den inre skifvan iir mycket liten, och bar uti 

 spetsen tvS stora borst. Den andra maxillens yttre skifva fir mycket storre iin den inre. Maxillarbeuen aro stora. 

 Deras inre skifva, som nar endast till palpens I'iiste, fir kort och uti andan samt den inre kanten forsedd med ci- 

 lierade borst. Den yttre skifvan, som nar till halften af palpens andra led, har den Jure kanten svagt striernd 

 samt saknande tander eller tornar. Ofverlfippen bildar la'ngs den framre sidan en langsg&ende kiil. Underliippeti 

 ar djupt klufven, och hvarje Hik har en djup inskarning uti den inre kanten, hvarigenom bildas liksom fyra flikai'. 



Det forsta benparet ar af ganska grof byggnad och mycket kortare iin det andra. Dess forsta led r lang, 

 den andra och tredje smS och korta, den fjerde triangular, dt j n femte niistan rectangular, storre iin den fiiregften- 

 de, med den framre kanten nagot bSgbojd och den bakre inbojd. Den uudre kanten ar snedt afskuren och har 

 den bakre vinkeln skarp, samt forsedd med elt par tornar. Klon iir kort, stark och bojd. Det andra benparet 

 iir af svag byggnad, med den forsta leden mera an dubbelt s;1 lilng som den andra, som iir langre tin den tredje, 

 hvilken ar lika lang med den Ijerde. Den femte leden a'r minst af alia, oval, dock nedat niigot brednru iin vid 

 den ofre andan, uti den bakre kanten samt uti den friimre och nedre vinkeln fursedd med tiittsittandc lunga borst, 

 som aro bojda, uti den ena kanten tandade samt uti spetsen klufna. Klon iir kort, men stark. Det tredje och 

 fjerde benparet arc nil-jot kortare an det andra, men af vanlig form. Klorua iiro medelmiittigt starka och mycket 

 kortare an den femte leden. Det femte benparet iir uagot kortare an de tvii foregaende och har den lorsta leden 

 bred samt nastan rund, och uti den bakre kanten tandad. Det sjette benparet fir langre fin det femte, och har den 

 forsta leden uagot mcra lAngdragen an samma led af det femte paret. Det sjundc paret a'r nfigot kortare an det 

 sjette, men af samma form som delta. 



' En del af gynonymicn anfores efter H. KROYER, enar jag icke varit i tillfa'lle all begagnn flera af de anforda 



fildsta forfattarnes abeten. 

 * KROYEK har raknat 23 leder uti de ofres svepa hos honan och 34 hos hannen. Uti de undres svcpa 32 34 



boa honan och 60 hos hannen. 



Epime- 



