44 RAGNAR M. BRUZELIU8. 



ovato, dimidia parte inferiore marginis posterioris serrulate. Pedes secundi paris articulo 

 quinto satis Into, fere ovali. Pedes reliqui unguibus longitudinein articuli quinti fere 

 eequantibus. Pedes septinii paris iisdein sexti paris breviores. Pedes abdominis ultimi 

 paris ramis setis destitutis. Appendix caudalis elongata, profunde divisa. 



Anonyx Holbolli, H. KROYER: Nnturhist. Tidskr., anden Boekke, II, p. 8. 

 a u Voyages en Scandinavie etc., pi. 15, fig. I. 



Habitat ad oras nostras occidentales, in Bohusia rarissimus. 



Bcskrifning: Kroppen iir hos denua art mcra hoptryckt iin hos de forcgfiende. Ogonen firo smala, njur- 

 lika, och liira vara rod a ' De ol're antennerna Sro mycket korta och svepan bar niistan saintna liingd som skaitet, 

 och bestir af 9 leder, af hvilku den iorsta fir mycket lung och tjock saint pfl den inre sidan fbrscdd nud liinga 

 borst. Bisvepan iir mycket smal och bestfir af onikring tre leder. De undre antennerna aro mer iin dubbclt si'i 

 langa som de ofre, och deras svepa bestSr af onikring 20 leder hos honan och 30 hos hannen. 



Muudelarne aro hos denna art ovanligt smft Mnndibelns spets saknnr lander och tuggknolen iir stor och 

 hog. Den forsta maxillens yttre skifva fir i spetscn vfipnad med grofva tornar, som snknn skarpa och spetsiga tan- 

 der och hafva endast en liten knol vid sjelfva spetsen. Den inre skifvan ar kort och spetsig ooh biir ett par cili- 

 erade borst. Det andra maxillparet och Ifipparne iiro af vanlig form. Maxillarbenens yttre skifva iir uti den inre 

 kanten forsedd med temligen stora, kouiska tornar. Palpen iir stark och nAgot langre an den yttre skifvan. 



Det forsta benparet, som iir af svag byggnad, har den t'einte leden kortarc an den fjerde, af oval eller 

 aggrund form, och uti den bakre kantens nedre hfilft lint, tandad. Klon iir Iftng, spetsig, slat, och forsedd med 

 ett par borst vid spetsen. Det andra benparet fir liingre och har den femte leden af oval form. Det tredje och 

 fjerde benparet utmarka sig isynnerhet genom sina liinga och smala klor, som iiro ungefiir lika langa som den 

 femte leden. Det femte benparet fir nfigot langre an de tva foregiiende, men fcortare an det sjette, som ar nilgot 

 langre an det sjunde. Den Iorsta leden fir som vanligt mycket bred och i den bakre kanten tint tandad. Klorna 

 aro langa, smala och niistan riita. De tva sista benpareu hafva i det narmaste samma form som det femte. Epi- 

 mererna aro ganska hoga. 



Det forsta och andra abdominal-segraentets bakre och undre vinkel utloper uti en liten, kort tand, men 

 det tredje segmentets iir utdragen till en ganska lang och krokt spets. Det fjerde paret af abdomens ben nar nii- 

 stan lika ISngt bakut, som det sjette, men langre fin det femte. Det sjette benparets grenar firo smalt lancettlika, 

 den yttre obetydligt liingre fin den inre och i spetsen forsedd med en grof torn. B?ida sakna alldeles borst. Cau- 

 dal-bihanget fir klufvet ungefa'r till midten, och har flikarne bakat afsmalnande samt i spetsen forsedda med en liten torn. 



Dess storlek fir omkring sju m.m. 



Denna art, som forst blifvit antraffad vid Gronlands kuster och uppgifves vara siillsynt der, forekommer 

 afven, ehuru mycket sfillsynt, vid Skaridinaviens vestra kust. Den sydligaste lokal, hvarest den blifvit tagen, fir 

 Bohuslaus skiirga'rd. 



6. Anonyx gulosus, KROYER. 



Oculi magni, sublageniformes, cinnabarini. Antennas superiores inferioribus brevio- 

 res. Pedes primi paris graciles, fere lineares, articulo secundo dimidiam longitudinein 

 articuli priini supurante, articulo quinto angusto, rectangulari, ungue inagno bifurcato 

 armato. Pedes secundi paris articulo quinto brevi, ovali. Pedes abdominis ultimi paris 

 ramis elongato-lanceolatis, intus setis plumosis dense arrnatis. Appendix caudalis elongata, 

 angusta, profundissime divisa. 



Anonyx gulosus, KROYER: Naturhist. Tidskr., anden Rsekke, I, p. 611. 

 Voyages en Scandinavie etc., pi. 14, tig. 2. 



norvegicus, LILJEBORG: Ofversigt af Kongl. Vetensk. Akad. Forhandl. 1851, p. 22. 



Habitat ad oras nostras occidentales ad Bohusiam usque. 



Beskrifning: Ogonen firo stora och hafva na'stan samma form, som hos A. ampulla, eller aro nfistan flask- 

 forraiga. De ofre antennerna firo korta och hafva skaftets forsta led mycket stor, men de tvfi foljande mycket 

 korta. Svepan bestSr af omkring 16 leder och bisvepan af sex. De undre antennerna firo hos honorna n&got liingrc 

 fin de ofre, och hos hannarne dubbelt sS ISnga som de ofre; hos de forra besta deras svepor af omkring 28 leder, 

 hos de sednare af omkring fyrtio. 



1 Fargen uppgifves enligt KHOYER. Sjelf har jag cj sett lefvande exemplar af denna art. 



