SKANDINAVIENS AMPHIPODA QAMMARIDEA. 53 



kiinten langa borst. Den forsta maxillens irire skit'vn fir aggrund, och bar hela den in re kanten forsrdd raed grofva, 

 cilierude borst. Den yttre skit'van, som iir storre, biir i iindau grol'va, krokta och i den ena kanteu tandade 

 tornar. Pal pen niir liingre fram an den yttre skil'van. Den andra maxillens skifvor aro breda ocli aflanga, samt 

 niistau lika stora, den yttre forsedd i den friimre findau med ISnga och sliita, samt den inre i hela den hire 

 kanten raed grofva och cilierade borst. Mnxillarbenens inre skilva riar sa langt fram som palpens lorsta led, och 

 biir uti den inre kanten borst, samt i den framre iindan, jemte Sadana, tre korta och grofva tornar. Den yttre skif- 

 van, som nSr till midten af palpens andra k'd, har den inre kanten vapnad mcd grofva tornar, hvilka tilltaga i 

 langd mot skifvans frfimre andii, hvarest de ersiittas af cilierade, bojda borst. Palpens andra led ar liingst oeh 

 deu fjerde leden eller klon visar en tydlig griins emellan den bojda spetsen och den bakre grrifre deleu. Alia pal- 

 pc-ns leder firo torsedda med langa grofva borst. De sora sitta pfi den tredje leden iiro i den ena kanten tandade. 

 Den 6'fre lappens undre kaut iir af'rundad, och den undre Ifippen ar bred, samt i midten djupt klufven. 



De, tva forsta benparen aro starka och till formen lika, men det andra ar niigot storre fin del forsta. De- 

 ras binder (femte leden) aro temligeu stora och piironformiga, samt i den bakre kiinten viipnade med grofva borst 

 och tornar. Alia lederna, isynnerhet den fji-rde, iiro i den bakre kanten forsedda mcd borst. Deras klor aro 

 starka, krokta och spetsiga, samt sakna tander. Det tredje oeh tjerde paret, som aro nSgot liingre an de forega- 

 ende, hafva den forsta leden Ifing, smal och nfigot bdjd, den andra ganska kort, den tredje iiagot kortare an den 

 forsta och liingre an den fjerde, som ar laiigre an den femte, hvilken biir en stark, konisk, i spetsen nagot krokt 

 klo. Alia lederna iiro forsedda med liingre och kortare tornar och borst. Det femte benparct iir nagot langre an 

 de tvfi foregaende, samt kortare iin det sjette, sotn ater ar kortare an det sjnnde. Alia dessa tre benpar ofverens- 

 stiimma i det niirmaste med bvarandra i form, oeh hafva den forsta leden bred, upptill nagot bredare an nedtill, 

 i den bakre kanten fint tandade och forsedda med nagra korta borst. De 6'friga lederna iiro smala oeh bara grofva 

 tornar och borst. 



Epimererna aro hoga. Det andra och tredje paret aro mindre an dut forsta, och alia tre paren hafva re- 

 ctangular form, med de undre viriklarne afntndade. Det fjerde paret epimerer aro storre an de fb'regSende och 

 hafva uti den bakre kantens ofre del en djup inskarning, hvari den femte epimeren upptages, som iir genom en 

 bugt i den undre kauteu delad uti tvenue flikar, en framre, nagot mindre och en bakre n3got storre. De tva 

 sista paren aro mindre. 



Abdomens forsta segment har den undre kantens vinklar afrundade, men det andra och tredje segmentets 

 bakre vinklar utlopa uti en skarp spets. Simbenens grenar iiro langre iin basal-lederna. PS ryggen at' de tre sista 

 segmenterna sitta tre sma knolar eller upphojiiingar, som bara tornar och borst. Det fjerde segmentets medlersta 

 knol bar tvS grofva tornar, som omgif'vas af nagra langa borst, oeh sidoknolarne bara hvardera fyra tornar och 

 nio borst. Det femte segmentets medlersta knol ar vapnad med tva tornar och fyra borst, samt sidokuolarne med 

 fern tornar och nio borst. Det sjette segmentet har pii den medlersta knolen tvS tornar, och pa hvardera sidokno- 

 len lika manga '. Dot fjerde och femte paret af abdomens ben mi lika langt bakat och hafva grcnarne lika langa, 

 samt pa den ofre sidan och i spetsen viipnade med tornar. Det sjette parets grenar na mycket liingre bakat an 

 de tva foregaende paren, och iiro plattade, langa, samt temligeu breda. Den yttre grenen, hvilken hos som- 

 liga fir lika lang med den inre och hos andra en fjerdedel liingre an denna, ar uti den yttre kanten vapnad 

 med grofva tornar och langa, knippvis fiistade cilierade borst, men i den inre kanten nastan endast med borst. 

 Uti den bakre iindaii bar denua gren en kort, konisk, grot', i spetsen borstbiirande torn. Den inre grenen ar 

 viipnad med tornar och langa cilerade borst uti luida kanter och den bakre kanten. Hos flera individer aro likviil 

 det sjette benparcts grenar niistau lika langa, och den torn, som sitter uti spetsen pa den yttre grenen, ganska 

 liten. Caudal-bihanget iir klufvet anda till basen, med flikarne aflanga och i midten af den yttre kanten vapnade 

 med ett par tornar och nagra borst. Branchial-bihangen iiro stora och fastade vid alia benparen, utom det forsta. 

 Honorna skilja sig fran hannarne genom kortare antenner, och de tva forsta benparen, som aro mindre och 

 hafva handerna nastan af fyrkantig form. 



De storsta exemplar fran Ostersjon, hvilka jag varit i tillfiille att undersoka, voro omkring tjugu m. m. 

 langa. Vid vestkusten har jag emedlertid erhallit exemplar, som iiro vida storre. Till fargen iir denna art gron- 

 aktig eller brun. 



Ungar tagna ur brostsiicken pa en hona, som hade grenarne lika stora pa abdomens sjette benpar, skilde 

 sig i flera hiinseenden il'ran de aldre. Ogonen hade oval form, med mycket farre linser iin hos de aldre. Anten- 

 nerna voro korta, de ofre nagot langre an de undre, samt med fyra leder uti hvarje svepa. Bisvepan bestod af 

 tvS leder. De tva forsta benparen voro !ika stora, med handerna af oval eller niistan rectangular form. Abdomens 

 sista benpar har den yttre grenen mycket langre an den inre, samt bestaende af tvft cylindriska leder, den sista 

 smalare och nagot kortare an den forsta, saint uti spetseu forsedd med uagra borst. Den inre grenen iir nagot 

 kortare fin den forsta leden af den yttre grenen. 



Denna art ar den, som allniiiiinast forekommer vid Skandinaviens kuster, bade de ostra och de vestra. 

 Den har en mycket vidstrackt geografisk utbredniug, och forekommer vid Gronland och Spetsbergen, vid England* 

 och Frankrikes kuster, i Medelhafvet och i Svarta hafvet, hvarest RATIIKE liar tagit den. 



Pa de fiesta exemplar ar de tre sista segmenternas bevapning sadan, som den ofvanbeskrifna. Den fir likviil 

 underkastad variationer, hvarfore det ej torde vara riktigt att, i likhet med BURGERSDIJK, upptnga antalet 

 af ryggens tornar uti art-diagnosen. 



