

56 RAGNAR M. BRU/ELIUS. 



uti klon upptages, (IS den I'Aggca till hntiden. Klon iir bred och hoptryckt, mcd spetsen af'rundnd och bred. Del 

 tredje och Ijerile benparet iiro lika langa, och kortarc an de tre sista paren. Den forsta It-den af dessa tre sista 

 benpar ar bn-d, aflftng, i den bakre kantrn naggacl rller fint tandad Den andra Inlcii iir kort, den tredje liingre 

 och bredare an den fjerde, men kortare iin den t'einte. Klorna arc korta, slnrka, spetsiga och krokta. Ephnerania 

 sro hoga. De tre lorsta paren, af hvilka det forsta ar stiirre an de tvii fbljande, Sro at rectangular form mi-d 

 den undre kantens vinklar al'rundade. D<-t fjerde paret, som iir storst, har uti den bakre kanten en bugt, livari 

 den femte epiiucrcn upptages. Denna iir, jemte den sjette, delad genom en bngt uti den undre kantcn uti tvft lo- 

 ber, nf hvilka deu frainre och mindre gar liingre ned iin den bakre och storre. Deras undre kanter aro afrundade. 

 Den gjunde liar den nndre kanti-n jemnt nfrundad. 



Det forsta, andra och tredje abdominal-segmentets undre kant utliiper bakat nti en sknrp spets. Det tredje 

 segmentets spt-ts iir liingst, och hela dess bakre sidokaut iir starkt concav. Det forsta scginentuts bakre och ofrt: 

 kant bildar ej ntlgon land, men det andra och tredje iiro forsedda tned en liten tand uti midten af deri bakn- 

 kanten. Det fjerde har tre tiinder uti den bakre och ofre kanten, och det fernte tvjl till tre. 



Dt't Ijercle paret af abdomens ben nar nagot liingre biikfit iin det femte, och bada na litet liingre iin dtt 

 sjette benparcts basal-led. Grenarne iiro p& den ofre sidan oeh i spetsen forsedda med tornnr. Det sjette parets 

 basal-led iir mijjot kortarc an den yttre, smalt laurel i lika grenen, hvilken i spctsen biir en grot' och spctsig torn, 

 och i kanterna iir viipnad med niigra glesa och korta borst, snmt iir niistaii lika liing som de tva sista abdominal- 

 segmenterna. Den inn; grenen iir dcrcmot mycket mindre, nastan rudimentar, oeh har form af ett litet fjall. Cau- 

 dalbihanget ar klufvet uti tvA flikar, som pa den ofre sidan bara ett litet borst. 



llonan har kortare anteuuer iin hanncn och ar nSgot mindre. De tvS forsta henparens hiinder hafva samnia 

 form, men det forstas iir mindre an det andra parets. De ftro af oval form och hafva den bakre kantens nedrr 

 del forsedd med nagra sinii knolar ellt-r tiinder, emellan hvilka kanten iir fint crenelerad. Deras klor aro spetsigh 

 och ungefar hiilften sa langn, som handens bakre kant. Det sjette segmentets epimerer visa den egenheten, att 

 deras framre lober iiro genom eu inskiirning delade i tvenne mindre afrundade flikar. 



Branchial-bihangen iiro stora och till antalet fern par. De saknas vid det forsta och sjunde benparet. Stor- 

 lekeu fir 8 9 m.m. Till fargen iir den hvitaktig, med roda fiackiir. 



Denna art forekommer sparsamt vid Skandinaviens vestra kust. Den traffas dfi och dS i Bohusliins skar- 

 gSrd. Professor LIUEBORG har tagit den vid Kullen. 



7. Gammdms pcdmatus (MONTAGU). 



Oculi parvi, rotundati. Antennae superiores inferioribus longiores. Mas articulo 

 quinto pedum secundi paris eodem primi paris multo inajore, triangulari, inargine inferi- 

 ore laevi, ungue longo, satis gracili, acuto. Femina articulo quinto pedum secundi paris 

 ovali et lobo anteriore epimeri segmenti sexti in processum longurn deorsum producto. 

 Segmentum abdominis quartum margine posteriore dorsi unidentato, quintum eodem inar- 

 gine bidentato. Pedes abdominis sexti paris ramo interiore parvo, exteriore rnagno, fere 

 lineari. Appendix caudalis profundissime fissa. 



Cancer palmatns, MONTAGU: Transact, of the Linnean Society, Vol. VII, p. 69, tab. VI, fig. 4. 



Melita palmata, LEACH: Transact, of the Linnean Society, Vol. XI, p. 358. 



Gammarus Dugesii, M. EDWARDS: Hist. nat. des Crustac., Tom. Ill, p. 54. 



a Cuvier, Regne animal, 3:e edit., pi. 60, fig. 3. 



Melita palmata, FREY u. LEUCKAKDT: Beitriig. z. Kenntn. wirbellos. Thiere, p. 1C2. 



Gammarus palmatus, W. LILJEBORG: Kongl. Vetensk. Akad. Hnndl., 1853, p. 453. 



SPENCE BATE: Annals n. Mngaz. of Nat. Hist., sec. ser., XIX, p. 144. 



Habitat in freto Oresund. 



Beskrifning: Hufvudet saknar rostrum, och ogonen iiro sma och runda. De ofre nntcnnrrna, som nfl unge- 

 far till det fjerde segmentet af abdomen och iiro betydligt langre iiu de undre, hafva skaftets forsta led tjonkarr 

 iin de tv& foljande och nagot kortare an den andra, men uiistan dubbelt sa lang som den tredje. Deras svepa 

 best.'ir af 26 och bisvepau af tvS leder. Deu fran de undre antennernas andra led utgaende processen iir lika lang 

 som den tredje och nagot uppStbojd. Deraa fjerde skaftled, som iir mycket langre an den tredje, ar iifven nagot 

 liingre iin den femte. Deras svepa bestar af 9 leder. Bada paren af anteuner bara endast fina och korta borst. 

 Hos honan iiro antenuerna nagot kortare an hos hannen. 



Mandibular-palpen ar ej siirdeles ISng, med den andra leden liingre an den tredje. Tnggknolcn iir hog. 

 For ofrigt iiro mundelarne af vanlig beskaffenhet, sasom hos G. locusta. Den forsta maxillens yttre skifva iir i 

 aiulan vapnad med trcklufna tornar, och dess inre skifva, soin iir nggrnnd, biir nSgra cilierade borst. 



Det 



