SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMAE1DEA. 87 



26 hos hannen och 18 20 hos honan. De nil n&got langre fram an de undre antennernas skaft. Den tredje 

 leden af de undre antennernas skaft nar nagot langre frara fin hufvudets frarnre spets; den fjerde leden ar langre 

 an den femte. Svepan bestar at' omkring 50 leder hos hannen, samt nSgot fiirre hos honan. 



Mundelarne ofverensstamma i det niirraaste med de foregaende arternas. Maxillarbencns yttre skifva liar i 

 den inre kanten stora och breda tornar, och palpens klo ar mycket Mug och spetsig. Mandibularpalpens tredje 

 led ar mycket sraal. 



Det forsta benparet har den femte leden kortare an den fjerde, oval och forsedd med en ganska lang klo. 

 Det andra benparet liar den femte leden mycket smal, halften sS lang som den foregaende leden, och forsedd med 

 eu lung och spetsig klo. Det tredje och fjerde benparets leder firo smalare iin hos de foregaende arterna. Klorna 

 iiro starka och foga langre an den femte leden. Det femte benparets forsta led ar mindre bred, och af oval form, 

 och det sjette benparets forsta led har den frfimre kanten jemnt bagbojd, samt ej forsedd med en sSdan vinkel 

 som hos de foregaende arterna. Klorna iiro smala, afven vid basen, foga bojda och af medelmattig liingd. Den 

 bakre och nedre delen af det sjunde benparets forsta led gar lika langt ned som den andra och tredje leden. Den 

 bakre och den undre kanten af den forsta leden iiro niistan riita. Den andra leden ar mycket kort; den tredje ar 

 stcirre och har den framre och den bakre kanten niistan rfita. Den fjerde fir langre och smalare an den tredje. 

 Den femte ar nagot kortare an den fjerde, samt finnu smalare. Den sjette fir ISng, rat, cylindrisk, och i spetsen 

 forsedd med nagra borst. Epimererna aro bredare an hos de foregaende arterna, och det fjerde paret har hela 

 den bakre kanten urringad eller inbojd. 



De tre forsta segmenterna nf abdomen hafva den bakre sidokantens nedre vinkel afrundad. De tre sista 

 paren af abdomens ben n& ungefar lika langt bakat, och det fjerde samt femte parets grenar aro temligen grofva, 

 utat tillspetsade och pS den ot're sidan forsedda med tornar. Det sista parets grenar aro vid basen temligen breda 

 och afsmalna ntat. Den inre grenen ar liings en del af den yttre kanten fint taridad, och har uti den inre kanten 

 en rad af tornar. Den yttre grenen ar tandad p& en del af den inre kanten, och forsedd med tornar uti den 

 yttre. Caudal-bihanget fir kort, bredt och icke alldeles till halften klufvet. 



Storleken ar omkring femton m.m. FrSn alia de andra har upptagna arterna skiljer sig denna derigenom, 

 att ogonen aro svartaktiga och trakten omkring dem graaktig. Hos de andra iir trakten kring ogonen Ijusrod. 

 Kroppen ar for ofrigt hvitaktig, med Ijnsrod anstrykning. 



Af denna art har jag erhallit en mfingd exemplar i Gullruarsfjorden, pS lerbotten och 40 60 famnars djup. 



6. Ampelisca carinata, n. sp. 



Caput parum productum, antennis superioribus non deorsum versis et articulo primo 

 secundoque pedunculi in latere inferiore pectinato-hispidis, priino secundo breviore. An- 

 tennas inferiores superioribus multo longiores, gracillirnse et corpore longiores. Segmentum 

 abdominis quintum sextumque coalita, in latere superiore tuberculis duobus parvis. Ungues 

 pedurn tertii quartique paris thoracis articulo quarto quintoque conjunctis longitudine 

 fere acquales. Pedes septimi paris articulo tertio rnargine posteriore fere recto, sexto la- 

 minari. Angulus posterior lateralis segmenti tertii abdominis non acutus. Appendix cau- 

 dalis profunde fissa. Fig. 16. 



Habitat in sinubus profundis, ad Drdbak Norvegia?, et in sinu Gullmarsfjorden Bohusiaj. 



Beskrifning: Den framre delen af ryggen ar rundad, men den bakre ar kolad. Det fjerde abdominalseg- 

 mentets ryggkol ar hog, men har pa midten en djup nedtryckning. Det ferate och sjette abdominalsegmentet haf'va 

 afven kiileu pi midten nedtryckt, och iiro pa hvardera sidan om denna nedtryckning forsedda med en liten knol. 

 Hufvudet ar ej langt ntdraget. 



De ofre antennerna, som aro halften sS langa som de undre, na till det tredje eller fjerde segmentet af 

 abdomen. Den forsta leden af de ofre antennernas skaft (fig. 16, a.) ar temligen lang och tjockare an den andra, 

 som ar obetydligt langre an den forsta. De tva forsta lederna aro pa den undre sidan forsedda med tviirradcr af 

 korta och styfva borst. Den forsta leden af svepan ar grot're och nagot langre an de foljande, sa att det ser nii- 

 stan ut sora om skaftet vore sammansatt af fyra leder. Pa den undre sidan fir denna led forsedd med en knippa 

 aHAnga borst. Svepan bestSr af omkring 20 leder, hvilka afsmalna mycket utat. De undre antennernas tredje 

 skaftled, som fir kort och tjock, nar nagot framom hufvudets framre anda. Den Ijerde fir smalare och mycket 

 langre fin den tredje, och obetydligt kortare iin den femte. Den tredje och den fjerde leden aro pa den ofre sidan 

 forsedda med dylika tvfirrader af korta, knippvis fastade, styfva borst, som de ofre skaftens tv& forsta leder hafva 

 pS den undre sidan. Svepau fir betydligt lang, och afsmalnar mycket utat, sa att spetsen iir nastan harsmal. Den 

 bestar af omkring 80 leder. 



Mundelarne ofverensstamma fullkomligt med dem af A. jequicornis. 



