SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 85 



paris articulo tertio postice in processum magnum , rotundatum , setiferum , laminarem di- 

 latato, articulo quinto quarto rnulto latiore, oblongo-ovali, ungue laminari. Angulus po- 

 sterior lateralis segtnenti tertii abdominis in dentern magnum et acutum productus. Pedes 

 abdominis ultiini paris duo paria antecedentia superantes. Appendix caudalis profunde fissa. 

 Ampelisca lievigata, W. LILJEBORG: Ot'vers. af Kongl. Vetensk. Akad. Forhandl. 1855, p. 123. 

 Habitat a Norvegia meridionali ad promontorium Kullense. 



Beskrifning: Denna art, som ar storre an de foregaende, bar ryggen afrundad, med undantag af det fjerde 

 nbdominalsegtnentets, som ar kolad. Hufvudet ar liingt, tillspetsadt och i den friimre iindan tviirt al'skuret. 



De ofre antenncrna aro raycket kortare an de undre, fastade pa sjelfva spetsen af liufvudet och ej nedSt- 

 rigtade. Deras forsta skaftled ar tjockare an den andra, och nagot mera an hiilften sa lang som denna. Svepan 

 bestftr af 1820 leder hos hannen och nfir framom de undre antenneruas skaf't, men hos honan endast af 7 9, 

 och nar ej framom den fjerde skaftleden af de undre antennerna. De undre antennerna, soin hos honan n3 unge- 

 t'fir till abdomens borjan, hafva skaftels treclje led nastan alldeles betackt af den forsta epimeren. Denna led nar 

 ej sa liingt frarn som hufvudets spots. Den fjerde skaftleden ar betydligt langre an den femte, och svepan bestSr 

 af 25 smala leder hos houan, men hos hannen af omkring 50. Hos denne aro de undre antennerna ungefiir lika 

 liinga som ht'la kroppen. 



Hvad mtlndelarne betraffar, liknar denna arten A. sequicornis, och det behofver endast anmarkas, att man- 

 diblcrnas tuggkiiol fir storre, och att maxillarbenens yttre skifva bar bugterna i den inre kanten mindre och tor- 

 namc storre, vid basen smala och utat breda, saint spetsiga och nastan kniflika. 



Det forsta benparet har den femte leden langdraget oval, och det andra benparct har den fjerde leden 

 dubbelt sa lang som den femte, hvilken ar smal och nedat nAgot tillspetsad. Det tredje benparet har den tredje 

 leden mycket bredare an hos de tvS foregaende arterna, med den nedre andan snedt afskuren, sa att den friimre 

 och nedre vinkeln ar starkt framstSende. Den fjerde leden ar mycket kort, och hiilften sS lang som den femte, 

 hvilken afsinalnar nedat. Klon ar smal och nastan dubbelt sa lang som den fjerde och femte leden tillhopa. Det 

 fjerde benparet ar nagot langre och har lederna smalare an det tredje, men bredare an hos de foregaende arterna. 

 Det fetute benparet 6't'verensstiimmer i det niirmaste med samma benpar hos de tva foregiiende. Det sjette benpa- 

 ret har den forsta leden mera langdragen, och dess bakre del ej sa rundad, utan mera niirmande sig den rectangu- 

 lara formen. Det femte och sjette benparets klor iiro vid basen mycket tjocka, afsmalna sedan hastigt, och sakna 

 taggar, i hvilkas stiille de hafva endast ett par" borst. Det sjunde benparet ar af annan form iln hos de foregaende. 

 Den forsta leden, som ar bred, har den friimre kanten rat, men den bakre delen tilltager nediit i bredd, och dess 

 uudre kant ar nastan rat. Den andra leden ar kort och fyrkantig, men den tredje ar baktill utdragen till en 

 bred, i spetsen afrundad och i den bakre kanten med cilierade borst viipnad process, som nar lika langt ned som 

 den fjerde leden, hvilken ar nastan triangular, och har den undre kanten snedt afskuren. Den femte ledeu ar 

 mycket stor och atminstone lika lang, som de tva foregaende lederna tillhopa, oval och mot bSda iindar starkt 

 afsnialnande. Den sjette leden fir smal, dock plattad och temligen lang, samt slutar med en framatrigtad spets. 

 Epimererna aro stora och hafva i det narmaste samma form som hos de foregaende. 



Det forsta och andra abdominal-segmentets bakre sidovinklar iiro afrundade, men det tredje segmentets iiro 

 utdragna till eu skarp, nagot uppatbojd s'pets. Det fjerde och femte paret af abdomens ben aro langre och sma- 

 lare an hos de loregaeude, och na ungefiir till hiilften af det sista parets grenar. Det sjette parets grenar aro 

 lancettlika, den yttre nagot kortare an den inre Uti den inre kanten ar den viipnad med ciliernde borst och 

 bak.1t slutas den med en skarp, nagot iniitbojd spets. Den inre grenen ar trubbigare, och uti den yttre kantens 

 bakre del viipnad med cilierade borst. Caudal-bilianget iir aflangt och djupt klufvet, med flikarne i spetsen ur- 

 nupna. Bi'anchial-bihangen ofverensstamma med dem af dc foregaende arterna. 



Till storleken varierar denna art mycket. De storsta individer, som jag sett, voro omkring fjorton m.m langa. 



Ungar, som tagas ur honans brostsiick, hafva samma form pa det sjunde benparets leder som de fullvux- 

 na, med hvilka de fullkoniligt olVerensstiimma, med undantag af antennernas liingd, hvilken ar mindre. 



Deuna art lorekoramer pa Skandinaviens vestra kust, ifran den sydliga deleu af Norrige ned till Kullen. 



4. Ampelisca macrocephala , LILJEBORG. 



Caput longum, antennis superioribus margini anterior! oblique-truncato affixis et 

 deorsum versis. Antennte superiores inferioribus inulto breviores, articulo pedunculi se- 

 cundo primo fere duplo longiore. Articulus quartus pedunculi antennarum inferiorum quinto 

 multo longior. Ungues peduin tertii quartique paris .thoracis articulo quarto quintoque 

 conjunctis longiores. Pedes septimi paris articulo tertio margine posteriore recto, non 



