62 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



13. Gammaius brevicornis, n. sp. 



Corpus altum, dorso rotundato, seginentis quinque anterioribus abdominis margine 

 posteriore incdio dorsi unidentatis. Antenna} breves, robustse, superiores inferioribus bre- 

 viores et flagello appendiculari longissimo instructte. Pedes primi secundique paris arti- 

 culis quintis (manibus) niagnis, ovalibus, et unguibus longis, dentatis animti. Pedes ab- 

 dominis sexti paris rainis subaequalibus lanceolatis. Fig. 11. 



Habitat ad oras occidentales a Finmarckia extima usque ad Bohusiain. 



Beskrifuing: Kroppen Hr tcinligen hog och hoptryckt, samt liar ryggen nfrumliul och utnn 161. De fern 

 forsta segmentcrna af abdomen hafvn ryggens bakre knnt i midten forsedd med en mycket liten och spetsig land. 

 Hufvudets ofre och framre kaut bildar mellau de ofre antennerna en kort, mlgot fraraskjntande spots, och dess 

 frarare sidoknnt mellan de ofre och undre autennerna en at'rundad flik. De ofre antennerna (fig. II, a.) iiro kor- 

 tare an de undre, som icke nS till abdomens forsta segment. De arc af stark bygguad och hnfva skaftcts forsta 

 led raycket storre an de tva" fiiijande lederna tillhopa, af hvilka den tredje fir kortare iin den andra. Svepan, 

 som ar langre an sknftet, bcst&r af orokring 18 leder. sora i den ofre kanten biira mycket korta och fina borst. 

 Bisrepan , som iir ovanligt Ifing och grof , bestSr af 1 1 leder, och niir till den lUtonde eller nionde leden af tlen 

 egentliga svepan. De undre niitenuerna hafva den tjerdc och fenite skaftledeu lika stora och storre an den tredje, 

 saint svepan sainmansatt af 14 1C ledtr och kortare iiu skaftet. 



Mandiblcrna (fig II, b.), som iiro smS, hafva grennrne vapnade med 5 7 tiinder och palpen kort, med 

 den tredje leden ganska liteu och forsedd endast med nagra fA borst. Tuggknolen ar ovanligt liten och visar ej 

 uagon egeutlig tuggyta, men bar nSgra grofva borst. Den forsta maxillen (fig. 11, c.' 1 bar den inre skifvan liten 

 och i spetsen forsedd med ett cilieradt borst. Den yttre skifvan bar i spetsen nagra tandade tornar (fig. 11, d.). 

 Palpen fir smal och niir langre fram iin den yttre skifvan. Den andra maxiflens (tig. II, e.) skifvor iiro mycket 

 sma och korta. Den ofre liippens uudre kant ar afrundad, och den undre liippen (fig. II, f.) iir klut'ven uti tvii 

 flikar, sora fit sidorna utlopii i tvii korta processer. Maxillarbenen s fig. II, g.) utmiirka sig genom skifvornas 

 ringa storlek och palpernas liingd. Dun inre skifvan nflr ftiga framoin palpens fa'ste, och den yttre, som ar smal 

 och i den inre kanten forsedd endast med borst, nAr nSgot frnmom palpens forsta led. Palpen fir smal och har 

 den andra och tredje leden niistan lika langa. Klon ar Ifing och spetsig. 



Del forsta benparet (fig. II, h.), som iir mindre an del andra, har den forsta leden lang, den andra och 

 tredje mycket korta, och den fjerde storre an de tvii fbregAende, men kort, med den bakre kanten utdragen till 

 en Ifing, pS den friirnre sidan nAgot urhiilkad, med borst besatt process. Handcn ar ganska stor, aflfingt oval, 

 med den framre knnten mindre bojd an den bakre, hvars uedre hiilft iir forsedd med liingre och kortare borst, 

 af hvilka en del firo rftta och uti den ena kanten forsedda med ett par skarpa taggar, men en del uti spetsen 

 klolikt bojda fig. II, i ). De aro ganska regelbundet ordnade pA det salt, alt liingre oeh kortare af de rfita bor- 

 sten omvexla med hvarnndra, och att vid basen af hvarje sAdant borst iir fiistadt ett, som iir i spetsen klolikt 

 bojdt. Der dessa borst upphora upptill, sitta 2 3 grofva och spctsiga tornar. Klon iir )Ang, krokt och spetsig, 

 samt uti den roncava kanten viipniid med fyra tiinder. Det andra benparet iir storre an det forsta, men fullkom- 

 ligt af samma form, oeh har klon va'pnad med 7 8 tiinder i den concava saint raed niigra borst uti den con- 

 vexa kanten (fig. II, k .). Di-t tredje och Ijerde benparet (fig. II, 1.) hro ej kortnre an det audra paret, lika stora, 

 samt mycket smala och spensliga. Deras forsta led iir rat och smal samt ungefiir lika liing med de tre fuljandr 

 tillhopa, af hvilka den andra kr mycket kort. Den femte leden fir iiiigot la'ngru iin den fjerde eller tredje, och 

 klon ar ISng, smal samt toga bojd. De tre loljande benparen v fig. II, m.) hafva den forsta leden bred och nastan 

 af oval form, med den bakre kanten tandad. De ofriga lederna aro smala och forscdda med glesa borst och tor- 

 nar. Klorua iiro langa och smala. 



EpimiTerna aro tcmligen hciga. Det forsta parets, som vid den nedre delen aro bredare iin vid den ofre, 

 iiro storre an det andra oeh tredje paret, men mindre iin det fjerde, hvilka uti den bakre kantens ofre del hafva 

 en inskarning for det femte parets epi merer, som jemte de tvS sista paren firo betydligt mindre. 



Det andra och tredje abdominal-segmentets bakre horn ar viipnadt med en skarp land och det tjerde paret 

 af abdominal-beuen har basal-leden liingre an grenarne och i den yttre knnten af den bakre nndan viipnad med 

 ett par ISnga och krokta tornar. Grenarne aro lika langa, tillspetsadc, och endast pA den ofre sidan fiirsedda med 

 borst, samt nii lika langt bakSt , som det tjerde paret, men nagot liingre iin det femte, hvilkrt for ofrigt liknar 

 det fjerde fullkomligt. Det sjette parets grenar (fig. II, n.) firo jifven likn lAnga, lancettlika och fiirsedda med 

 nagra f& korta tornar. Caudal-bihanget (fig. II, o.\ som ar nagot liingre an basal-leden af det sjette paret, iir 

 djupt klufvct och har flikarne i spetsen urnupna samt torsedda med ett par borst. 



Branchial-bihangen aro sex par, och saknas endast vid det forsta paret. De som aro fiistade vid det sjunde 

 benparet iiro mycket siuft. 



Hannen och honan aro fullkomligt lika, med undantag af antennerna, sora iiro nagot kortare hos honan , 

 och de tvu forsta benparen, som firo mindre hos honan iin hos hmmrn. 



Deas storlek iir omkring iittu in. in. 



