60 RAGNAR M. BRUZELIUS. 



kauternn orb den trubbiga spetsen forsedda med borst och fina tornar. Caudal-bihanget (fig. 9, n.) fir djupt kluf- 

 vrt, dock ej :uul:i till basen, och bar flikarne vidt skildn, bakflt afsmalnandc, sanit i apetsen forsedda med en li- 

 ten inskarniiig, uti hvilkcn sitter ett kort borst. Branchial-biliungun iiro stora, till autalet fem par, samt saknas 

 vid det forsta ocb dot sjunde benparet. 



Bida kiinen ofverensstfimma med hvarandra i det niirmaste. Honan bar cndast nSgot kortare antenuer oeh 

 mindre hiinder pd do tvA forsta benparen an hannen. 



De storsta exemplar af denna art, som jag sett, voro omkring tjugo mm. Ifinga. 



Denna vackra Gainmarus-art bar endast blifvit tagen uti Bohusliins skfirg&rd, vid Kosteroarne, i Gullmars- 

 fjordeu och vid Vaderoarne. Den synes vara sallsynt och erhfilles endast pft ett djup af 40 CO famnnr. 



11. Gammarus Icevis, n. sp. 



Corpus elongatum, gracile, dorso rotundato et lasvi, epimeris octo anterioribus rriar- 

 gine inferiore magis minusve dentatis. Antennae superiores inferioribus, pedunculum supe- 

 riorum superantibus, longiores. Pedes primi secundique paris articulo quinto (rnanu) fere 

 oblongo-ovali ; hi illis majores. Pedes thoracis quinti, sexti, septimi paris articulo prirno 

 dilatato. Pedes abdominis ultiini paris ramis elongatis, fere aequalibus. Appendix caudalis 

 usque ad basin fissa. Fig. 10. 



Habitat in locis profundis sinus Gullmarsfjorden Bohusiae. 



Beskrifning: Afven denna art bar kroppen ISng och smal, samt ryggen afrundad och sliit. Ogonen aro 

 ovala och at' medelma'ttig storlek. De ot're antennerna itig. 10, a.) aro nfistan dubbelt sft ISnga som de undre. 

 Skaltets forsta led fir tjockare an den andra, som fir unget'iir lika lang med deuna. Den tredje leden fir mycket 

 kort Svepan, som fir langre an skaftet, bestar af 40 48 korta leder, och bisvepan af 6 7. Den tredje ledeu 

 af de undre antennernas skal't ufir ungeffir till hfilften af de ofres forsta skaltled. Deras fjerde skaftled fir lika 

 lang med den femtc, som nfir lika langt fram eller Ifingre an de ofres skaft. Svepan, som ar langre fin den Cerate 

 leden af skaftet, bestar af 20 24 leder. 



Mundelarne likna i det nfirmaste dem af den foreg&ende arten, men aro nagot svagare och spensligare. 

 Den forsta niaxillens yttre skifva fir i spetsen viipnad dels med tornar, som vid spelsen hafva i den ena kantrn 

 endast en storre och en mindre taud (fig. 10, b.), dels med tornar, som i den ena kanten aro viipnade med flora, 

 tfittsittande tiinder (fig. 1 0, c.). 



Det forsta benparet (fig. 10, d.) fir mindre an det andra, och har den forsta leden lang och temligen stark, 

 den andra och tredje korta, dun Ijerde nflangt figgrund och lika stor eller mlgot storre an den femte leden, som 

 ar nastan af oval form och forsedd med en mangel borst i den bakre kanten och pa den inre sidan. Klon fir 

 stark, spetsig, och saknar lander och borst. Det andra benparet fir betydligt storre fin (let forsta, isynnerhet hos 

 hannen. Hos denne ar d<-ss (h'g. 10, e.) forsta led lang, den andra ganska kort, den tredje langre och bredare iiti 

 den andra, med den bakre kanten vapnad med en stark land, den Ijerde betydligt bredare fin den tredje, och uti 

 den bakre kanten fil'veii vapnad raed en tand, samt handeu eller dun femte leden betydligt stor, storre fin de Ire 

 foregSende lederna tillhopa, aflaugt-oval , oeh i den bakre kanten torsedd med nagra glesa borst. Klou iir myc- 

 ket krokt samt saknar borst. Hos honan fir det andra benparets (fig. 10, I'.) femte led vid den nedre fimlan nil- 

 got smalare fin vid den ofrc, och vapnad med en mycket svagare klo. Det tredje och tjerde benparet ofverens- 

 stamma till forruen med samiua bcnpar af G. Loveuj, men aro nSgot gn'ifre oeh hafva starkare klor. Det femte, 

 sjette och sjunde benparet hafva den forsta leden bred, tnnn, och tnndiid uti den bnkre kauteu, hvars ofre vinkel 

 ar afrundad, men den nedre nastaii rat. Dess framre kant fir vapnad med korta tornar. 



Epimererna aro medelmattigt stora. De fyra friimre paren iiro storre an de tre foljande. Den forsta epi- 

 meren, hvars framre och nedre vinkel ar spetsig, fir uti den undre kanten tandad. De tre foljande paren hafva 

 den um're kantens vinklar afrundade och firo i densnmma viipnade med mindre tiinder an det forsta parets. 



Det andra och tredje alulominnl-segmente.ts bakre sidovinke! utloper i en skarp spets, och deras undre 

 kant ar vid denna spets vapnad med 4 6 skarpa tiinder. Det fjerde paret af abdomens ben har grenarne lika 

 ISnga samt pS den ol're kanten och uti spetsen forsedda med tornar, och nftr langre bakilt fin det femte, men ej 

 sa langt som det sjette benparet Det femte benparet ofverensstammer med det fjerde. Det sjette benparets gre- 

 nar aro lika liinga, betydligt langre fin basal-leden, smalt lancettlika, och i kanterna vfipnade med glcsa tornar. 

 Caudal-bihanget, som iir klufvet finda till basen, har flikarne aflunga och tillspetsade, samt uti spetsen forsedda 

 med en inskarning, uti hvilkcn sitter en liten torn. Branchial-bihiingen firo stora, och finnas vid alia benparen af 

 thorax, utom det forsta och det sjunde. 



Dess storlek fir 12 16 tn.m. Till ffirgen fir den ljusrod med svarta ogon. 



Af denna art har jag endast erhallit nfigra exemplar i Gullmars-fjordcn i Bohuslan. Den lefver pA lika 

 -tort djup som den foregaende. 



