SKANDINAVIENS AMPIIIPODA GAMMARIDEA. 81 



Beskrifning: Kroppen iir hog och tjock, med ryggen slat och utan kol. Del sjunde segmentet af thorax 

 och de tre forsta af abdomen iiro viipnade i tnidten af ryggens bakre kant med tvS stora, bakiltrigtade tiinder. 

 Hufvudets friimre kaut bildar emcllan de ofre antennerna ett stort, plattadt, temligen spetsigt och nedatbqjdt 

 rostrum. Ogonen iiro stora, med den framre kanten nastan rat filler nfigot inbiijd, samt den bakre bflgbojd. 



Antennerna aro smala, nastan lika ISnga, och nS ungcfiir till (let sjette eller sjunde segmentut af thorax. 

 Ledcrna af di: litres skaft al'taga utat i storlck, och svepan, soin fir myeket langre an skaftet, bestar af onikring 

 VO leder, hvilka uti den ofre kanten aro forsedda med korta borst. Skaftets forsta led ar pa den inre sidan af 

 den framre iiiidan vapnad med en stor tnnd. De undre antennernas skal't, hvars leder tilltaga utflt i langd, ar 

 langre an de o'fres. Svepan bestar af 1C 18 leder. 



.Mmidclarne utmiirka sig genom sin langdragna form. Mandiblernas spets ar ej tandad, utan endast till- 

 skiirpt och iiuitbojd. PA den inre sidan af denna gren finnes en lAng smal process (inre gren), som i spetsen sy- 

 ncs vara viipnad med nagra ta'nder. Deiina process kan liksom infallas uti en rfinna, som gar liings den inre kan- 

 ten af den yttre grenen. Ofvanfor denna process finnes en svag antydning till tuggknol genom en liten upphqjning. 

 Palpen iir stark, med den andra ledeu liingst och den tredje i findan vapnad med nagra borst, som iiro bredare 

 mot spetsen tin vid basen. Den forsta maxillens inre skifva iir spetsig och uti den inre kanten vapnad med nfigra 

 cilieradc borst. Den yttre skifvan ar i andaii och den inre kanten forsedd med stora, breda och toga bojda tor- 

 nar,. hvilkiis inre kant fir vapnad med ternligen stora taggar. Palpen iir smal, och uSr ej mycket liingre an den 

 yttre skifviin. Den andra maxillens inre skifva fir bredare och kortare an den yttre. Ofverlfippen liar i den undre 

 kanteu en liten bugt. Underlappen iir i midten djupt klufven, och hvarje flik iir genom en inskarning uti den 

 friimvo iindan delad uti tvS raindre flikar, en yttre, smalare och i kanten borstbarande, saint en inre bredare och 

 afrundad. De bakre sidohcirnen utlopa uti spctsiga processer '. Maxillarbenens inre skifva iir lang, nSr till pal- 

 pens andra led och iir uti den inre kanten vapnad med tandade borst. Den yttre skifvan, sorn mlr t'ramom pal- 

 pens andra led, liar den inre kanten viipnad med borst och tornar. Palpen bestar endast nf tre leder, af hvilka 

 den forsta ar storst. Den inre kanten af den andra leden iir utdragen till en bred, afrundad och i spetsen borst- 

 biirande process, som n&r ungefiir till luiHten af den tredje leden, hvilken iir nastan af oval form och i iindan 

 vapnad med borst. Klo saknas alldeles. 



Det forsta benparet fir mycket spensligt. Dess forsta led ar lang, smal och nagot bqjd framat, den andra 

 och tredje korta och ufistan lika stora, med den undre kantcn snedt afskuren. Den fjerde ledeu fir nflgot kortare 

 fin den femte, som fir temligen lang, jemnsmal, nagot bakdtbojd, och har den bakre kantens nedre vinkel utdra- 

 gen till en smal process, som svarar emot klon , som fir liten. Vid basen af klon sitta tvfi till tre borst, som 

 iiro forsedda med sma, mot basen af borsten rigtade sidoborst. Det andra benparet fir liingre fin det forsta och 

 niigot grofre, men likviil af svag byggnad. Dess femte led iir grofre fin det forsta parets, nedSt nagot bredare an 

 vid den ofre delen, med den bakre och nedre vinkeln ntdragen till en kort och bred process, som motsvarar den 

 korta, krokta och temligen starka klon. PS den femte ledens bakre kant sitta nagra fiua borst. Det tredje och 

 fjerde benparet iiro nagot kortare an det andra, men mycket grofre. Deras klor aro starka och krokta. Det femte 

 och sjette benparets forsta led narmar sig den rectanguliira formen, men hafva den bakre kantens vinklar afrun- 

 dade. Det sjunde benparets forsta led fir i det narmaste af samma form, som samma led af de tvS foregaende 

 paren, men den bakre kantens nedre vinkel utloper uti en skarp spets. 



Epimererna aro hoga och de fyra forsta paren tilltaga bakat uti storlek. Den forsta iir aflang och har den 

 framre kanten bagbojd samt den bakre iribojd, med den nedre vinkeln spetsig. Det andra och tredje paret hafva 

 niistan gamma form. Det fjerde paret epimerer, som aro storst, hafva den framre kanten b.lgbojd och den bakre 

 forsedd med tva stora, halfcirkelformiga bugler, en ofre, hvaruti den femte epimeren upptages, och en nedre. Ge- 

 nom dessa bugter bildas pS den bakre kanten tva spetsiga vinklar. De tre sista paren af epimerer aro val mindre 

 iin de foregaende, men likval temligen stora. 



Dft forsta och andra segmentet af abdomen har den bakre och nedre vinkeln spetsig. Det tredje segmen- 

 tet liar den bakre sidokantens nedre vinkel utdragen till en krokt spets, och ar ofvanfor denna vapnad med en 

 stor re och nagot bqjd land. Det fjerde paret af abdomens ben, som nar lika ISngt bak&t som det sjette paret, 

 har grenarne lika langa, smala, utat tillspetsade samt pa den ofre sidan viipnade med tornar. Det femte paret 

 har den yttre grenen nsigot kortare an den inre, men ar for 6'frigt af samma form, som det foregSende paret. 

 Det sjette parets grenar, af hvilka den yttre ar kortare an den hire, iiro langa, smala, nfigot plattade och till- 

 spetsade, samt forsedda med glesa borst. Caudal-bihanget fir aflangt och smalt, med en vinkelformig inskarning i 

 den bakre kanten. Brancliial-bihangen iiro stora, och saknas endast vid det forsta benparet. 



De exemplar, som jag undersokt, voro sju till atta m.m. Till fa'rgen fir den gulaktig med bruiia tvarband. 



Denna art forekommer pa Skandiuaviens vestra kust atminstone iinda ifriiu Troudhjem ned i Kattegat. I 

 Bohuslfins skiirgard fir den sfillsyut. 



Jag har ej kunnat upptiicka att liippen iir, sasom det uppgifves af II. KROYER, delad i tva skifvor. Jag tror 

 inig 'deremot hafva tydligen sett, att det endast fir genom en inskarning, som flikarne frarntill iiro delade. 

 Hans beskrit'ning af mandiblerna ofverensstanuner ej fullkomligt med hvad jag jag fuunit vara forhallaudet 

 hos de individer, som jag undersokt. 



K. Vcl Akid. Ilandl. B. 3. N.o 1. 11 



