SKANDINAVIENS AMPHIPODA GAMMARIDEA. 79 



rium e tribus articulis compositus. Pedes prirni secundique paris manu (articulo quinto) 

 subcheliforrni armati. Pedes abdorninis ultimi paris birarnei. 



Slagtet Dexamine skiljer sig fran Pararnphithoe hufvudsakligen genom rnundelarnes 

 bildning Kroppen ar hog och epimererna stora. De Ofre antennerna, som sakna bisvepa, 

 hafva den tredje leden af skaftet foga tjockare an svepans leder. Bisvepa finnes icke. 

 Mandiblerna hafva tva tandade grenar och en tuggknOl, rnen sakna palp helt och ballet. 

 Den forsta maxillens palp bestar af en enda led och maxillarbenens af tre. De tva forsta 

 benparen aro fbrsedda med griphander, sorn bildas af den femte leden. De tva sista be- 

 nen af abdomen aro forsedda, hvardera med tva plattade grenar. 



Det ar pa grund af SPENCE BATE'S uppgifter om MONTAGU'S Gammarus speciosus, 

 hvilken utgjorde typen for det af LEACH uppstallda slagtet Dexarnine, som jag, i likhet 

 med BATE, aterupptagit detta slagte. LEACH lemriar ej nagon beskrifning pa rnundelar- 

 nes bildning, hvarigenom detta slagte skiljer sig fran Paramphithoe. 



1. Dexamine tenuicornis (RATIIKE). 



Segmenta quatuor anteriora abdomiriis carinata, carinis dentes formantibus; segmentum 

 quintum et sextuin abdominis coalita. Antennas superiores inferioribus plerumque longio- 

 res. Oculi reniformes. Pedes primi secundique paris subaequales, manibus ovatis. Kami 

 pedurn abdominis ultimi paris sequales, elongato-lanceolati. Appendix caudalis fissa. 

 Aui|)hitlioe tenuicornis, H. EATUKE: Acts Academ. Leopoldin., T. XX, p. 77, tab. 4, fig. 3. 



Habitat vulgaris in niari, a Finmarckia inde ad Bohusiarn. 



Beskrifuing: Kroppen ar hog och har deu f ram re delen af ryggen slat och rundad, men de fyra forsta 

 scgmenterna af abdomen kolade. Pa dessa fyra segmenter bildar denna kol stora, bafcfitrigtade lander. Det ftmte 

 och sjette segmentet af abdomen aro hopvuxna, sa att skillnaden dera emellan tillkiinuagifves endast genom en 

 nedtryckning pa ryggen, hvaruti sitta ett par liingre borst. Den bakre delen af dessa segmenter ar skarpt kdlad, 

 och kolon slutar baktill med en skarp tarid. Hufvudets framre kant bildar emellan de 6'fre antennerna ett kort 

 rostrum. Ogonen aro stora, njurlika och smala. 



De ofre antennerna ;iro li'mga och mycket smala. Oftast aro de liiiigre an de undre, men stundom hafva 

 de i det niirmaste samma liingd som dessa. Den forsta leden af deras skaft, hvilken ar mycket kortare och grofre 

 an den andra, ar pa den friimre iindans undre sida viipnad med en temligen stor tand. Den tredje leden ar myc- 

 ket kort, oeh knappt grofre an svepans leder, hvilkas antal iir omkring 43. De undre antennerna aro smalare an 

 de 6'fre och deras svepa bestar af omkring 30 leder. 



Mandiblerna, som aro starka, hafva den yttre grencn viipnad med fyra sto'rre och niigra mycket snia tiinder, 

 oeh den iure raed fyra; emellan denna gren och tiiggknb'len, som ar hog, sitta ett par korta och grofva tornar. 

 Palp silk nas, och i dess stalle finnes pa den friimre och yttre dc-len af mandibeln endast en liten fcnol. Den forsta 

 maxillens palp bestar endast af en stor, framat brcdare och i spt'tsen med nagra lander viipnad led. Den yttre 

 skifvan iir kort och uti den tvart afskurna framre Sudan vapnad med niigra grofva tornar, som uli den ena kan- 

 ten aro forsedda med 2 3 sina lander. Den inre skifvan iir mycket lilen, nastan rudimeutar, och biir uti spetsen 

 ett fint borsl. Den andra maxillen och lapparne iiro af vanlig form. Maxillarbenens inre skifva iir mycket kort 

 och forsedd med borst. Den ytlre ar stor och i hela den inre knnten vapnad med spetsiga och liinga tornar. 

 Palpen iir mycket snial och bestar endast af tre leder, samt nar knappt liingre frani iin den ytlre skifvan. Dcss 

 andra led iir liingst, och den tredje iir i spetsen forsedd endast med borst. 



Del forsta benparet, som iir nastan lika stort eller niigot mindre iiu det andra, har den fjerde leden nagot 

 kortare iin deu femte, som iir iiggrund och i den bakre kanteu fint tandad, samt pii midten af deiisnmma forsedd 

 mod ett par tornar. Klon iir stark, spetsig, och i den concava kanten fint tandad. Det andra benparet har den 

 fjerde och den femte leden lika liinga, men ofverensstammer for ofrigt med det forsta paret. Det tredje och fjerde 

 benparet iiro af vanlig form, och forsedda med temligen krokta och spetsiga klor. Det femte benparets forsta led 

 ar bred och nastau af iiggrund form, med den bakre och nedre vinkeln afrundad. Del sjelle oeh sjuride benparel 

 iiro la'ngre, men hafva den forsla leden bredare och mera tillspetsad nediit. Epimererna nro lioga, och de fyra 

 forsta paren aro slorre an de foljande, som afven iiro lemligen stora. Det fjerde parets epimercr, som aro storsl, 

 hafva den bakre kanten starkt inbojd eller urringad. 



