6 E. WALMSTEDT, 



hos vissa Amphiboler och Pyroxener, ftnda till 7 procent och derutofver, i hvilken ler- 

 iorden i atskilliga af dessa mineralier ingiir. Sorgfalliga undersOkningar af Icrjordshal- 

 tisra Pyroxener, af KUOEHNATSCH fOretagna med slirskildt afseende pa denna fraga, ledde 

 till det resultatet, att, 5 fall lerjorden i dem anses sorn elektronegativ best&ndsdel, utfaller 

 basernas syrehalt far liten och att denna at-er blir for stor, da man raknar lerjorden till 

 baserna. Han ansag likva-1 mojligt, att densamma kan vara forenad med ett Ofverskott 

 af baserna till ett triuluminat RA1, utan att dock sjelf liVgga nagon vigt vid denna for- 

 inoclan. 



Rammelsberg antog en tid (HaridwOrterb. d. chein. Theils d. Mineralogie Suppl. I. 

 s. 72. Berlin 1843), att lerjorden och kiselsyran pa vanligt satt., atom for atom, ersatta 

 livarandra. Sednare forklarade ban val (HandwOrterb. Suppl. IV. s. 105 och ff. Berlin 

 1849), att analyserna af de lerjordshaltiga Amphibolerna och Pyroxenerna, endast under 

 fOrutsattning af lerjordens substitution sasom elektronegativ bestilndsdel i stallet for kisel- 

 syra, for dem angifva lika sammansattning med den, som finnes hos samma mineralier i 

 lerjordsfritt tillstand, men att det deremot icke ar lika afgjordt, antingen denna substitu- 

 tion sker i forhallandet af en atom af den ena for en atom af den andra eller af 3 ato- 

 mer lerjord for 2 atomer kiselsyra, da stundom det ena antagandet battre dfverensstammer 

 med analysernas resultater, stundom ater det andra. Detta forhallande, hvilket han afven 

 t'aun ega rum hos Chloriterna, foranledde honom att antaga, att begge fallen kunna fore- 

 komma. Fragan om det satt, hvarpa lerjorden ingar i en milngd mineralier, hvilka icke 

 obestridligt , sasom fallet ar hos duhbelsilikaterna, innehalla densamma som basisk be- 

 standsdel, var saledes lange och ar afven annu en inom vetenskapen svafvande fraga, 

 hvars lOsning blifvit pa olika satt fOrsOkt. 



Isomorphien uppfattas i sin allmannaste betydelse mahanda i-attast sa, att flere iso- 

 morpha kroppar kunna tillsammans finnas i obestamda proport.ioner forenade med hvar- 

 andra i en och samma kristall, utan att derigenom kristallforrnen blir en vasentligen an- 

 nan, an den skulle hafva blifvit, orn blott en af dessa kroppar ingatt i kristallens sam- 

 mansattning. Detta forhallande iakttogs och bevisades forst for kroppar med lika atom- 

 konstitution, hvarfore ock en sadan ansags sorn ett] villkor for kemiskt olika kroppars 

 isornorphi. I nyare tider har laran om densamma, hufvudsakligen genom KOPP "och 

 SCHRODER, riktats med en vigtig omstandighet, den nemligen, att utom kristallformen och 

 atomkonstitutionen vid kroppars isomorphi afven en vasentlig roll tillkommer atomvolu- 

 inen eller den relativa volumen hos olika kroppars atomer. Villkoren for fullkomlig iso- 

 morphi inellan tva eller flere kroppar blifva salunda 1) lika kristallform , 2) lika atom- 

 konstitution och 3) lika atomvolum. Endast de kroppar, hvilka motsvara alia dessa tre 

 villkor, aro i strBngaste mening isomorpha. Lika kristallform, afven om den ar forenad 

 med lika atomkonstitution betingar icke fullkornlig isomorphi, endast homoeomorphi, och 

 homoeomorpha kroppar (med lika kristallform) kunna foljaktligen tankas, afven utan att 

 det for verklig isomorphi nodvandiga villkoret af lika atomkonstitution ar uppfyldt, van; 

 si forOfrigt, att det tredje villkoret, lika atomvolum finnes forhanden eller icke. 



En blick pa det ofvan anforda ar tillracklig att visa, att lagarne for kroppars iso- 

 morphi eller rattare deras homoeomorphi annu p langt niir icke aro fullstandigt ut- 

 redda. Utgiiende fran den sakra grundval, som af isornorphiens upphofsman lades for 

 densamma, har den, sasom hvarje stOrre, sanning inriebarande theori visat sig vara 



