ANALYTISKA UNDERSOKNINGAB AF SVENSKA MINERALIEK. 7 



magtig af vidare utveckling. Likhet i atomkonstitution kan icke mer anses vara nOd- 

 vandig for likhet i kristallforrn. Derfore talar icke endast mojligheten af lerjordens iso- 

 morpha substitution f5r kiselsyra, den ma for 5frigt uppfattas efter BONSDORFF'S eller an- 

 dras asigter. Under vetenskapens framsteg hafva andra bevis oupphOrligt tillkommit, 

 hvilka bestyrka tillvaron af isomorphi eller rattare homoeomorphi niellan afven atomi- 

 stiskt olika kroppar. Sa finnes otvifvelaktigt en sadan, sasom redan MITSCHERLICH visade, 

 mellan NH 4 a den ena sidan samt K och Na a den andra, rnellan -Gl och C 2 N 2 (Cyan), 

 mellan AgS och Cu 2 S o. s. v. I dessa fall eger icke heller substitution atom for atom 

 rurn.- Sa ersattes, da NH 4 ar isomorph med K eller Na, en atom K eller Na af N 2 H 8 , 

 pa samma satt for AgS och Cu 2 S 1 atom Ag af 2 atomer Cu o. s. v. 



Upptackten af ett annat likartadt fall, da 3 atomer vatten kunna betraktas sasom 

 substituerande 1 atom talkjord, foranledde ar 1846 SCHEERER att sammanfatta dessa fall, 

 da m atompr af en kropp foretrada n atomer af en annan, under en ny art af iso- 

 rnorphi, af honorn kallad polymer isomorphi. Da vid denna ett af grundvilkoren for den 

 egentliga (monomera) isomorphien, nemligen substitution atom for atom, nOdvandigt sak- 

 nas och vilkoret af likhet i atomkonstitution dessutom icke ar uppfyldt, sa aro ock de 

 kroppar, pa hvilka denna theori ar tillamplig, icke i strangaste mening isomorpha, endast 

 hornoeomorpha. Jernte det fall, som forst foranledde uppstallandet af laran om den poly- 

 mera isomorphien, det nemligen, da 1 at. Mg ersattes af 3 at. H, har SCHEERER afven 

 aterupptagit BONSDORFF'S asigt om ersattandet af 2 at. Si genom 3 at Al och for fast- 

 stallandet af sin theoris riktighet i afseende pa dessa begge fall har ban med outtrOttlig 

 flit utfort ett stort antal analyser af mineralier, valde med sarskild hansyn till den theori , 

 hvars sanning han salunda s5kt att bevisa. De forbattringar i de analytiska methoderna, 

 hvilka dessa sorgfalligt gjorda undersSkningar medfort, aro, redan de, en icke obetydlig 

 vinst af dessa arbeten, men en annu st5rre ar den atminstone stora sannolikhet, hvarmed 

 den polymera isomorphiens verklighet genom dem blifvit adagalagd. 



I motsats mot den monomera isomorphien, som vid sitt forsta framtradande huf- 

 vudsakligen berorde fall, horande till den egentliga kemien, ehuru den snart upptogs 

 afven af mineralogien, har den polymera isomorphien hittills nastan uteslutande rort sig 

 inorn mineralogiens omrade, hvarigenom den for denna afven erhallit en speciel betydelse. 

 Den forsta foranledningen till densamma gaf ett vattenhaltigt mineral fran Krager5e, af 

 SCHEERER kalladt Aspasiolith, hvilket fullkomligt ofverensstammer i kristallform med ett 

 annat, forut bekant vattenfritt mineral, Cordierit. Jemforande analyser af dessa visade, att 

 halten af Si och Al i begge var lika, under det en i det forra bristande halt af enato- 

 miga baser (hufvudsakligen Mg) supplerades af vatten, som i det sednare forefanns i en- 

 dast ringa mangd. For Aspasiolithen erholls, da vattnet forutsattes inga i densamma pa 

 vanligt satt, ingen antaglig formel, eller atminstone ingen, som forklarade den nara ofver- 

 ensstammelse, som i andra afseenden eger rum mellan dessa bada mineralier. De ega 

 nemligen icke blott en lika kristallform, utan, med undantag af en till folje af en be- 

 tydlig vattenhalt minskad halt af talkjord , afven en lika sammansattning. De fore- 

 komma afven sa tillsammans, att i samma stuff tydliga Sfvergangar fran det ena till 

 det andra finnas, att samma kristall till en del bestar af Aspasiolith, till en del af 

 Cordierit. Att det forra skulle vara en pseudomorphos, uppkommen genom omvandling 

 af det sednare ansag SCHEERER icke antagligt, da af de mineralier, tillsammans med hvilka 



