ANALYTISKA UND ERSOKNING AR AF SVENSKA MINERALIER. 9 



gare roll, som i raineralriket enligt densamrna tilldelas vattnet. Da detta icke be- 

 stamdt ar kristallvatten, sasom t. ex. fallet torde vara hos Zeolitherna, var det svart att 

 hittills uppgifva, pa hvilket satt det forefinnes hos en mangd mineralier. Hos atskilliga 

 kunde det visserligen antagas, sasom hydratvatten, vara en elektronegativ bestandsdel, men 

 hos det stora flertalet blef det dock oforklarligt , da det hvarken var kristallvatten, basiskt 

 vatten eller hydratvatten. Detta visar sig redan hos de kemiska formlerna for en mangd 

 icke kristalliniska mineralier t. ex. MgSi + H for Sjdskum, 3MgSi + Mg 3 Si 2 +2H for Spack- 

 sten o. s. v., hvilka i afseende pa H val svarligen kunria anses annorlunda, an sasom 

 empiriska uttryck af analysernas resultater, icke sasom rationella formler. Afven om man 

 skulle vara bojd att antaga vattnet i alia icke kristalliniska mineralier vara sednare till- 

 kbminet, da de i sjelfva verket samtlige vore att betrakta sasom uppkomna genom om- 

 vandling, qvarstar likval oforklarligheten af dess forhallande till de ofriga bestandsdelarne. 

 Afven i detta fall inaste vattnet val inga, sa vida det i mineralet finnes kerniskt fore- 

 nadt och i annat fall tillkomrner det ej mineralets kemiska formel att upptaga det- 

 sarnma --pa nagot af de satt, hvarpa det ar kandt att inga i kemiska foreningar. Nagot 

 sadarit uttryckes likval icke genorn de vanliga formlerna for dessa mineralier. Alia dessa 

 svarigheter hafvas, om man antager vattnet i de fiesta fall inom mineralriket vara af ba- 

 sisk natur, hvarvid det, atminstone sa vidt hittills ar kandt, synes vara polymer-isomorpht 

 rued silikaternas vanliga, enatorniga baser. Derigenom kornmer det, innefattadt i syrnbolen 

 (R), att inga i de kemiska formlerna och derigenom behofver det, da det forekommer i 

 mindre qvantitet, icke mer, sasom hittills alltfor ofta skett, betraktas som tillfalligt, utan 

 kan, afven da, fa sig sin behoriga roll tilldeladt i forhallande till de ofriga bestands- 

 delarne. 



SCHEERER har, efter sin uppfattning af hithdrande forhallanden, afven ofverfort in- 

 flytandet af sin theori fran mineralogiens pa geologiens omrade. Vattnet ar efter honorn 

 i en mangd mineralier lika ursprungligt, sorn deras Ofriga bestandsdelar och i dem be- 

 fintligt allt if ran urtiden. Da sadane vattenhaltiga mineralier ofta forefinnas i de kristal- 

 liniska bergarterna, sluter han deraf till vattnets narvaro vid dessas bildning, hvilken sa- 

 ledes icke forsiggatt under fullt samma forhallanden med dem, under hvilka nutidens 

 lavor bildas. Vid det langsarnma stelnandet af en smalt eller atminstone genom h5g tem- 

 peratur uppmjukad bergartmassa, i hvilken vatten , genom starkt tryck hindradt att bortga, 

 befann sig, egde andra forhallanden rum, an vid det hastiga stelnandet af en dylik massa, 

 hvilken antingen icke alls innehallit vatten, eller fran hvilken detta genom bristande nC- 

 digt tryck fatt tillfalle att bortga. Orsaken att icke en storre mangd af vattenhaltiga 

 mineralier finnas i de kristalliniska bergarterna kan ater sOkas deruti, att vattnet blott 

 der, hvarest nagon stOrre mangd af med detsamma isomorpha baser var forhanden, kunde 

 finna ett tillfalle att upptagas och fortfarande bibehallas af bergartrnassan. Att for Ofrigt 

 pa ett stalle ett storre, pa ett annat ett mindre antal vattenhaltiga mineralier bildades 

 kan forofrigt hafva sin grund deruti, att mangden af det tillstadesvarande vattnet icke 

 ofverallt var lika stor, pa samma satt, som vi, af liknande grund, icke finna de fasta 

 baserna, sasom talkjord, jernoxidul o. s. v. ofverallt lika fordelade inom de kristalliniska 

 bergarterna. 



Dessa geologiska asigter aro, i likhet med sa manga andra sadane, endast mer eller 

 mindre hypothetiska. Laran om den polymera isornorphien hvilar deremot till sin ke- 



K. Vet Akad. Handl. B. 3. N:o 3. 2 



