44 T. THOUELL, 



tva a hvardera sidan fraintill omedelbart ofvergaende i hvarandra, bakat mer eller mindre 

 divergerande. Den nedre aggstocken eller aggstocksgrenen iir vanligen nagot lilngre, an 

 den Ofre, mot inatricalknviteten riktade grenen. Testes aro langa, smala, rnerendels visande 

 tre tydligt atskilda portioner i sitt inre. Abdomen ftr alltid kortare Rn cephalothorax, mot 

 spetsen nagot afsmalnande, merendels nagot nedat krOkt, hos fullvuxna honor ofta sa starkt 

 uedbdjd, att den ined cephalothorax bildar en rat, ja nagongang spetsig vinkel. De 4 

 torstu segnu'iiten aro i (let narmaste cylindriska, det 5:te af olika form, hos D. pulex och 

 D. psyllus klufvet i tvenne nastan trekantiga halfvor, hos D. auritus och D. gibber mycket 

 kort, odeladt. Bihangen aro temligen forlangda, raka eller nedat kroktu, i spetsen for- 

 sedda med fina har eller taggar. Den gemensamma, korta delen af de bada till sildes- 

 gommena gaende kanalerna hos honan har, sasom redan ar namndt, sin mynning i en 

 oftast ganska tydlig vulva vid frainre kanten af l:sta abdominalsegmentets undersida (VIII. 

 10 X, Y, Z). Hos hanen visar detta segment pa sin imdre sida tva smiirre, snedt trian- 

 gnlara, i spetsen nmdade genitalflikar an med, an utan borst (VI. 8 r 1 , Ig). Spermato- 

 phorerna aro ovala eller aggformiga, alltid tydligt synliga genom kroppsbetackningen (VI. 

 8 C, csp). 



Forsta parets antenner (VI. 8 A,) Rro kortare, an hos fOregaende slagte, vid basen 

 m}'cket tjocka, och bestaende af ett ringare antal, hos de kanda arterna 8 10, ofta mtr 

 eller mindre sinsemellan sammanvuxna leder. Hanens (VII. 10 t ) afvika endast obetyd- 

 ligt fran honans (VII. 10 A,), och aro icke, sasom hos fOregaende slagte, mrattade till 

 griporganer. 



Andra parets antenmr (VI. A,) aro mera jemntjocka, utat dock nagot afsmalnande, 

 af ungefar samma langd som de foregaende, och besta af 3 leder, af hvilka den sista ar 

 i spetsen bevRpnad med en mer eller mindre stark klo, som tyckes vara fast samman- 

 vuxen med leden. De synas kunna boja sig knaformigt sa val uppat, som nedat, och sakna 

 de tva langa, plumulerade borst, som hos arterna af slagtet Notodelphys finnas pa dessa 

 an tenners Irsta led. 



Munddarne Ofverensstamma till sitt lage och sin allmanna form ganska nara med 

 dem hos foregaende slagte. Lahrum synes vara af sarnma gestalt, som der; Mandibkrna 

 ( \ I. X MI') likaledes: deras basaldel ar dock ofta smalare i proportion. Inre bradden 

 eller eggen har 5 tander och ar framfOr dessa fint crenulerad: fr&n framre bradden utga 

 vid spetsen tvenne lina taggar - - alldeles som hos Notodelphys-arterna. 



Mandibudarpalpen har samma Ijige och riktning, som hos Notodelphys. Dess basal- 

 del (MP, pb) ar kort och tjock, men vanligen icke fullt sa bred i fOrhallande till grenai-ne, 

 som hos detta slagte, dock alltid atminstone dubbelt sa bred som hvardera af dem. Den 

 bar ett plumuleradt borst pa inre sidan; pa den yttre visar den mot spetsen en djup, mer 

 eller mindre bred utskaming, sa att den pa denna sida synes plotsligt af'smalnad. Den 

 inre grenen (ri) utgar frari sjelfva spetsen, den yttre (re) ar fastad i utskiirningen a yttre 

 sidan. Denna sednare gren utg&res af en enda led, som dock stundom visar spar till en 

 sutur (VII. 10 MP) och saledes torde besta af atminstone tva sammanvuxna delar; den 

 bar i spetsen 4 5 starka hariga borst. Inre grenen ar langre, tvaledad, pa yttre sidan 

 och i spetsen besatt med flera plumulerade borst. 



Forsta parets maxiller (VI. 8 M,) visa samma allmanna form och ett likii antal pit 

 samma satt grupperade flikar, som hos foregaende slagte, men aro dock nagot olika hos 



