GG T. T110RELL, 



utom det sista, soin bildar tva stycken langiv i-lli-r kortare abdominalbihang, hvilku 

 mrivndels llro langre hos haucn, an hos honoii, och i spetsen forsedda med liar dliT 

 sina bor>t. 



Hufvudet ttr forsedt mod ett oga af xunmn byggnad som hos Notodelphyiderna och 

 G&aihostomerna i allmanhet, och bar pa undre sidan 2 par antenner saint mundelarnc. 



Forsta parets antenner (15 A,) aro lika hos bada konen och ungefar af hufvudets 

 langd: de aro smala, nastan tradformiga, utat nagot afsmalnande och besta af G leder, soin 

 med undantag af den l:sta, hvilken ar kort och tjock, aro sinala, cylindriska och aftaga 

 >maningoiu utat i langd. 



Andra parets antenner (15 A. 2 ) aro nagot kortare, men tjockare, an l:sta paret, och 

 afvenlfdrs nau'ot smalare mot spetsen; de utgoras af 3 nastan cyliudriska leder, af hvilka 

 den l:sta bildar med de bada foljande en trubbig eller nastan rat vinkel; den 3:dje visar 

 nara basen en sned sutur, och synes besta af tva sammanvuxna delar, af hvilka den fdrsta 

 ar kort och, fran sidan sedd, tresidig: i spetsen aro dess antenner bevapnade med ett par 

 krokta taggar, som hos hanen synas vara nagot langre, an hos honun. 



Mundelame aro ganska markvardiga. Ungefar midt under hufvudet (15 R) befinna 

 sig 3 par sma, tattsittande, maxiller (m,, m 2 , m 3 ), med spetsarne riktade mer eller min- 

 iliv framat. 



Det l:sta parets maxiller (15 M,) ilro nastan kroklika, eller hafva formen af en vid 

 basen bred skara, som utlOper i en lang, smal, mjuk och framat riktad spets: nara basen 

 bara de en liten bakat riktad lob (lp), som i spetsen bar tva stycken borst; pa den 

 framre, konkava, starkare hoptiyckta braddens mellersta del, och ofta anda ut mot spetsen 

 visa de en rad af fina bar, och pa den motsvarande delen af den bakre konvexa hafva de 

 en dubbel eller flerdubbel rad af tattsittande, mycket sma borst eller tander. 



Andra parets maxiller (15 M 2 ) likna de foregaende nagot, men sakna den bakre 

 loben, och aro tjockare vid basen. De besta af tvenne leder, en tjock, nastan fyrsidig 

 basaldel med rundade horn och kanter, samt en mycket smalare apicaldel, som ar krok- 

 fonnig, bred vid basen, och sedan pldtsligt smalare och i nastan rat vinkel kr5kt framat, 

 samt der p& den inat och nedat vanda sidan forsedd med en rad fina hvassa tander eller 

 taggar, och utlOpande i en lang, fin, mjuk och framatriktad spets; narmare basen, straxt 

 innan den krOker sig, bar den ett langt, groft, oftast med en rad bar eller taggar besatt 

 borst. Straxt ofvanfor detta borst har jag nagongang trott mig se spar till en tvar-sutur. 



Tredje parets maxiller (15 M 3 ) aro mera behlika och besta af tva leder, utom den 

 klo, hvanned de andas, men iiro for Ofrigt temligcn olika hos olika kOn. Hos honan aro 

 de fOga storre an de framre maxillerna, mot spetsen nagot afsmalnande och nastan S- 

 fonjiigt bojda: l:sta leden ar nastan cylindrisk, den andra nagot kortare, utat smalare, i 

 spetsen bevapnad med en kort och kraftig, nagot krokt klo. Hos hanen aro dessa maxiller 

 deremot fOrlangda, med en mycket lang, men svag, mot midten starkare bojd klo, som ar 

 rorlig och kan alas in emot sjelfva maxillen: den ar langre an foregaende led och stundom 

 lika lang med eller langre an bada de f&regaende lederna tillsamrnans. 



Jemte dessa mundelar iakttager man hos ett par arter (L. forficula och L. albens) 

 ungefar midt emellan vidfastningspunkterna for 2:dra parets antenner, och saledes langt 

 framfOr maxillerna en bildning (15 R, c), som har utseendet af en liten, bakat bre- 

 dare halfranna, och som hos L. albens visar en upphojd halfmanformig list a Omse 



