OM KRUSTACEEB I ASCIDIER. 77 



serierna, torde man kunna sluta till en viss ofverensstammelse med dessa afven hvad de 

 inre delarne a^ngar. Utan tvifvel befruktas honorna fOrmedelst spermatophorer: aggen f5r- 

 enas vid uttradandet ur ovarierna till tva yttre dggsdckar, som genom sin korta, ovala form 

 ansluta sig till de hOgre Gnathostornernas aggsackar. 



Alia aro akta parasiter, och forekomma pa i hafvet lefvande djur af vidt skilda 

 klasser, dock, sasom det synes, endast pa evertebrater. Ascomyzon lefver i respirations- 

 sacken af Ascidier: Artotrogus ar af BOECK funnen pa nakria Mollusker (Doris), Astero- 

 chceres pa en sjOstjerna (Echinaster sanguinolentus). Pa hvad djur Dyspontius lefver, ar 

 miff obekant. 



Gen. I. ASCOMYZON 1 ) n. g. 



Corpus piro sub-simile, cephalothorace late ovato, ex segmentis 11 compositum, 

 quorum segm. thor. 1 cum capite coalitum est: abdomen ex 5 segmentis constat, l:mo et 

 2:do in $ inter se coalitis. Oculus unicus, duplex. Antennas l:mi paris longae, articulis 

 . . . 20 . . .; antenna} 2:di paris breviores, birames, ramo principal! ex articulis 4 composito, 

 in apice aculeo forti annato. Sipho longissimus, palpo angusto ad latus utrinque. Maxillae 

 l:mi paris magna?, birames; 2:di et 3:tii paris simplices, in apice ungue vel aculeo 'curvato 

 armata): iliac articulis 2, hse art. saltern 4. Pedes 5 paria: 1 4 paris birames, ramis om- 

 nibus articulis ternis: 5:ti paris parvi, imperfecti, ex articulo singulo constantes. 



Animalia in sacco respirationis Ascidiarum parasitantia. 



Af detta slagte ar endast en art bekant. Den skiljer sig fran de dfriga Ascomy- 

 zontiderna genom en kroppsform (XIV. 21 A), som i hog grad liknar Lichomolgernas, 

 isynnerhet L. furcillatus (jfr. XIII. 20 A och XIV. 21 A). Cephalothorax ar bredt agg- 

 formig hos hanen, men nagot smalare an hos honan. Hufvudet visar framtill och under 

 ett tydligt, triangulart rostrum: det af hufvudet och l:sta thoracalsegmentet bildade stycket 

 ar endast obetydligt storre an den Sfriga cephalothorax : thoracalsegmenten, som bakat 

 temligen jemnt aftaga i storlek, aro endast svagt urringade, och deras bakre horn aro 

 rundade, foga eller icke bakat utdragne. Abdomen ar ungefar halften sa lang, som den 

 bredt aggrunda cephalothorax, bakat temligen jemnt afsmalnande; af de 5 korta, breda 

 segmenten aro de tva forsta hos honan sarnmanvuxna till ett enda, som pa inre sidan 

 visar en genitaloppning, vid hvilken de bada aggsackarne baras fastade. Det nastsista 

 abdominalsegmentet ar icke bredare an det narmast foregaende: bihangen aro korta, med 

 sex langa borst i och vid spetsen, af hvilka de tva langsta aro ledade vid basen. 



Ogat ar ett och dubbelt, af vanligt ntseende och lage. Forsta parets antenner aro 

 temligen langa, nastan tradformiga, och besta af omkring 20 leder: mot basen aro de 

 nagot fortjockade, med lederna derstades inycket korta, transversella. Andra parets an- 

 tenner (A 2 ) aro betydligt kortare, utat nagot afsmalnande: de utgoras af 4 leder, af hvilka 

 den sista ar i spetsen bevapnad med en stark, nagot krSkt rygg; den 2:dra leden bar pa 

 sin yttre sida en liten U-gren, bestaende af en aflang led, hvars spets utldper i ett groft 

 borst. Sugroret (R, s) ar mycket langt och smalt, fran midten mot basen smaningom 



') A aaxog saccus, et ftvSio, sugo. 



