-L'e af LINNE uti Fauna Suecica ed. 2:da under namnet Alucita beskrifna Tineaceer skilja 

 sig fran alia andra fjarilar, hvad de Skandinaviska arterne betraffar, vid forsta ogonkastet 

 genom mer eller mindre djupt i flikar delade vingar. Nagra utlandska arter hafva vin- 

 garne visserligen icke flikiga, men dock finnes a de framre en ganska markbar antydning 

 till sOnderdelning. Ingen af dessa sednare har varit for LINNE bekant. Samteliga arterne 

 skilja sig saledes fran alia andra fjarilar s betydligt, att de ratteligen b5ra betraktas sa- 

 som en distinkt hufvudafdelning af hela ordningen, men sinsemellan differera de ock s& 

 betydligt till kroppsbyggnaden, att de numera icke gerna kunna ens sammanforas i en 

 familj, emedan, utom nyss antydde kannetecken, icke flera gemensamma karakterer kunna 

 for dem uppgifvas. I nedanstaende uppsats hafva de derfOre, i likhet med hvad ZELLEE i 

 sin Revision- af hithOrande arter gjort, blifvit skilda i tvenne familjer pa satt som foljer: 



I. PTEROPHORID.ZE : framvingarne antingen hela med antydning till springa, eller 



tvd- till tredelade. 

 II. ALUCITINA: hvardera vingen sexdelad. 



I. Fam. PTEROPHORID^E ZELL. 



(Ptero2)horina STAINT. H.-S.) 



Med undantag af ett utomeuropeiskt slagte, som tyckes bilda Ofvergangen till fol- 

 jande familj, utmarka sig alia hithOrande arter genom sin smarta kroppsbyggnad. Benen 

 aro merendels langa och smala saint vingarne under hvilan horizontelt utstaeride. Hufvudet 

 ar slatt med nedtryckta fjall; pannan convex; antennerne korta och tradformiga. Maxillar- 

 palper och oceller saknas belt och hallet och labialpalperne aro temligen korta, samt mer 

 eller mindre fran hvarandra divergerande. Tungan lang och naken. Vingarne smala; de 

 framre antingen hela med antydning till springer, eller ock mer eller mindre delade i 

 tvenne flikar, hvaraf den bakre stundom ar till halften tvadelad; de bakre antingen hela 

 eller tredelade. 



Larverne, sa vidt de hittills blifvit bekanta, aro korta och tjocka med ett litet, i 

 halsringen mer eller mindre doldt hufvud; nackskolden fdga utbildad; lufthalen sma och 

 beliigna narmare ryggsidan an hos andra fjarillarver. Med fa undantag hafva de ganska 

 lang harbekladnad, bland hvilken finnas kortare borst, som slutas med en knapp. Fot- 

 terne aro 16, af hvilka de framre merendels aro ovanligt langa; rOrelsen langsam och blir 

 larven oroad, hissar han sig ned fran sin plats medelst en silkestrad, sasom de fiesta 

 Geometrer. Larvernes lefnadssatt ar efter olika arter ganska olika. Alltid angripa de lagre 



