SKANDINAVIENS FJADERMOTT. < 



bakflik langsefter nedbojd omkring bakvingarne, ehuru icke derfore framvingarne aro ca- 

 naliculat8e, da framkanten icke egentligen ar nedbojd utan i det hela rat och plan. Hos 

 dem ar springan emellan bada framvingens flikar, hvilken pa en outspand vinge kommer 

 att, till folje af bakre vingkantens nedbojdhet, ligga langre bakat an hos andra, temligen 

 otydlig, men forfar man pa satt LINNE uppgifvit och med en nal eller dylikt bojer ving- 

 spetsen uppat eller nedat, sa skilja sig bada flikarne fran hvarandra och springan oppnar 

 sig. Man maste saledes soka LINNES art just inom slagtet Mim&seoptilus, der den icke 

 heller l&r vara svar att finna. M. mictodactylus och serotinus hafva bada fargen pa fram- 

 vingarne forherrskande gra och kan saledes icke LINNES uttryck: te superiores ferrugineo- 

 testaceoe* larnpas pa nagondera af dem. Detta kan endast ske pa nyare auktorers P. 

 fuscus (= A. ptilodactyla HUBN. TREITSCH.), hvilken saledes maste vara den af LINNE under 

 namn af A. pterodactyla beskrifna arten. Detta bestyrkes an ytterligare deraf, att denna 

 art ar, atminstqne i S. Sverige, ganska allrnan och saledes icke gerna kunde hafva und- 

 gatt LINNE och de manga samlare, som stodo honom till tjenst. Det enda som kunde 

 invandas vore det, att P. fuscus AUCT. har den svarta punkten pa framvingarne merendels 

 dubbel och icke enkel, sasom LINNES ord tyckas antyda, men dels ar denna sak sa mi- 

 nutios, att LINNE, afven om han observerat den, kan hafva ansett den ej behofva om- 

 namnas, da den icke utgOr en vasentlig karakter, dels fbrekomma bada punkterne ganska 

 ofta sammanflutna till en enda, sa att LINNE mycket val kan hafva haft ett exemplar af 

 denna varietet for Ogonen, da han forfattade sin beskrifning ofver arten. 



Af hvad vi, rorande de bada nu namnda Linneanska arterne, anfort, foljer att vi 

 maste tillagga auktorernes P. fuscus namnet: M. pterodactylus (LiN.), och auktorernes P. 

 pterodactylus benamningen: P. monodactylus (LiN.). Man invande icke, att detta sednare 

 namn ar bildadt till folje af en oriktig asigt om artens framvingar. Det ar atminstone 

 sprakriktigt bildadt och ar icke nagot bastardnamn, sadane som flera pa sednare tider 

 tillkomna. Det kan icke heller vara oriktigare an namnet P. tetradactyla, hvilket likval 

 hittills begagnats och annu begagnas utan all opposition. 



Annu aligger oss att s6ka utreda de tvenne aterstaende af LINNE i Fauna Svecica be- 

 skrifna arterne, som vi ofvan pastodo vara af nyare forfattare misskande eller okande. Den 

 forsta bland dessa ar Alucita didactyla. Vi tro icke att vi blifva sa mycket klandrade for 

 den namnforandring, vi har komma att gora, som for den ofvanfore genomforda. Har finnas 

 inga misstag att i LINNES beskrifning ratta, sasom vid A. monodactyla. Det aligger oss 

 endast att uppvisa arten, till hvilken LINNES beskrifning hSrer. Da LINNE icke har talar 

 om nagon svarighet vid upptackandet af springan, genom hvilken framvingarne delas i 

 tvenne flikar, kunna inga andra an de bredvingade arterne inom familjen ifragakomma 

 vid valets afgorande. Da han vidare talar om hvita strimmor och flackar pa brunaktigt 

 rostfargad botten, sa kunna icke eller andra arter an af slagtet Oxyptilus vara asyftade. 

 Nu skall LINNES art hafva alas inferiores albido-maculatas* och detta ar icke forhallandet 

 med andra arter af slaget an med auktorernes P. trichodactylus och P. obscurus, emedan 

 endast dessa hafva en hvit flack pa bakvingarnes 6fre sida, hvarfore man saledes icke 

 kan med TREITSCHKE och ZETTERSTEDT hanfora LINNES namn till nyare forfattares P. pilo- 

 sellce. Redan det att P. trichodactylus alltid har bakvingarne ofvan hvitflackiga antyder, 

 att det ar denna, som LINNE haft for ogorien, men visshet harom erhaller man genom 

 hans ord: ^habitat in Geo rivali. Arten maste saledes forekomma bland Geum rivale. Nu 



