16 T. TIIOUELL, 



taggar eller borst - - samt de af labrum, ett par mandibler med hvar sin tvagreniga palp, 

 och 3 par maxiller bestaende mundelarne. FOrsta parets maxiller aro delade i tva filer 

 flora lober. De foljande 5 segmenten, af hvilka det fbrsta uierendels ar sammanvuxet med 

 hufvudet, bilda thorax och bara hvar sitt par tvagreniga ben, af hvilka drt sista (5:te) 

 paret dock alltid ar iner eller mindre rudimentart eller till och med alldeles saknas. Fjerde 

 och 5:te thoracalsegmenten aro hos honan oftast sammanvuxna med hvarandra och bilda 

 hvad jag kallar kroppens matricaldel, i hvilken ilggen forvaras, sedan de lemnat aggstoc- 

 karne. Da. matrix ar full med agg, utgOra de kroppens tjockaste del, men hos yngre 

 honor, och hos hanen, der de oftast aro atskilda, aro de smalare, an de fOregaende seg- 

 menten, eller Ofvertraffa dem atminstone icke i omfang. De 5 eller 6 bakersta segmenten 

 utgOra abdomen, som alltid ar smalare, an den af de 6 fOrsta segmenten bildade cephalo- 

 thorax: det sista abdominalsegmentet ar klufvet i tva smalare bihang, som i spetsen bara 

 cilierade borst, taggar eller har. Dessa djurs kroppsbetackning ar i allmRnhet tunnare 

 och Omtaligare an de fritt lefvande Gnathostomernas. De aro mest hvit- eller graaktiga 

 till fargen, och till storsta delen halft genomskinliga, dock med undantag af 5gat, tarmen, 

 ovarierna och aggen i matrix, som merendels hafva ganska vackra, klara farger. Detta ar 

 isynnerhet fallet med ovarierna och aggmassan i matrix, som genorn sin maktighet be- 

 stammer hufvudfargen hos de fullvuxna honorna. Oftast ar denna farg konstant for olika 

 arter, eller varierar blott inom tranga granser. Ovariernas innehall ar i det narmaste till 

 fargen lika med aggmassan, och aggen fOrtlndra i allmanhet icke eller endast obetydligt 

 sin farg under den tid, de far sin utveckling droja i matrix. 



Tarmkanalen stracker sig fran hufvudet till nastsista abdominalsegmentet under form 

 af ett rymligt, bakat temligen jemnt afsmalnande rOr, hvars framre, i cephalothorax be- 

 lagua del eller magen icke genom nagon insnOrpning ar skild fran den bakre eller tarmen, 

 utan smaningom ofvergar i denna. Hos ett par arter af slagtet Doropygus har jag obser- 

 verat matstrupen, som hos dem stiger ratt uppat fran inunOppningen, utvidgar sig trattlikt 

 samt Ofvergar genom en knaformig bOjning i sjelfva magrOret. Tannkanalens vagg iir 

 vanligtvis ganska tjock och muskul&s; den visar utvandigt en stor mangd ringfonniga 

 rynkor, och ar nastan bestandigt satet f5r kraftiga peristaltiska kontraktioner. Dess farg 

 beror an huf\iidsakligen pa tanninnehallet, som merendels ar gult, an pa pigmentkorn i 

 sjelfva tarmvaggen: hos Notodelphys coerulea t. ex., der tarmkanalen ar vackert violet t, 

 harrOr denna farg af talrika celler i kanalens vagg, hvilka innesluta olika stora, violetta 

 pigmentkorn. 



Nagon sarskild apparat f&r respirationen finnes icke hos Notodelphyiderna, sa framt 

 man ej dit skulle vilja rakna yttre mandibulargrenen och den eller de yttre loberna af 

 l:sta parets maxiller. Morphologiskt aro dessa delar (se t. ex. PI. I. 1. MP, re och M,, le) 

 utan tvifvel identiska med branchialbihangen hos Ostracoderna, och utmarka sig ocksa 

 merendels genom ganska starkt plumulerade borst; dock torde de sasom andedragts-red- 

 skap hiir ya.ra af fOga betydelse, och respirationen fOrinedlas val saledes temligen likfor- 

 migt af kroppens hela yta. 



Lika litet synas de aga nagot verkligt cirhdations-system. Ett hjerta, som man fun- 

 nit hos Diaptomus, tyckes hos di-in, sasom hos arterna af slagtet Cyclops, alldeles saknas. 

 Det ar likval att fOrmoda, att afven har, i likhet med hvad ZENCKEU och CLAUS antaga 



