OM KRUSTACEER I ASCIDIER. 17 



fOr dessa sednarc djur, tarmkanalens rhytmiska kontraktioner astadkomma en likformig 

 rorelse i den klara, farglosa blodvatskan. 



Sinnesorganerna inskranka sig till l:sta parets antenner, som tvifvelsutan fungera sa- 

 som kanselverktyg, samt ett oga, belaget temligen djupt under kroppsbetackningen. Detta 

 oga ar, sasom i allmanhet hos Copepoderna, dubbelt, och bestar af tvenne utat riktade, 

 sainmaiivuxna pigmentbagare, som hvardera innesluta en stor, rundad lins eller krystall- 

 kropp. Bagarnes fllrg ar rod, linsens deremot hvit eller gulaktig. Redan innan aggen 

 lemnat matrix, kan man hos embryot genom denna och agghdljet se det roda, starkt glan- 

 sandc 6gat. - - Ascidicola afviker fran de ofriga hithorande djuren derigenom, att den 

 saknar Oga. 



Rorelseorganerna utgoras hufvudsakligen af de fyra fOrsta benparen. Dessas grenar 

 aro hos Notodelphys hoptryckta, tunna och i bradden besatta med taggar och langa, tatt 

 plumulerade borst, och bilda foljaktligen goda simorganer. Derjemte aro hos detta slagte 

 abdominalbihangen fOrsedda hvartdera med 4 langa, cilierade borst, hvarigenom abdomen 

 likalecles blifver ett rorelseorgan, sasom hos de fritt lefvande Copepoderna i allmanhet. Do- 

 ropygus och Botachus sakna dessa borst: deras ben aro foga hoptryckta, besatta med glest 

 plumulerade eller glatta borst, hvarfore ocksa arterna af dessa bada slagten visa en jem- 

 forelsevis hogst ringa rOrelseformaga. Ingen af dem har, sedan den lemnat larvtillstandet, 

 fOrmagan att simma: de aldre honorna ligga vanligtvis pa sidan och flytta sig endast 

 langsamt, genom att 6msom kroka och rata ut kroppen. Hanarne och de yngre honorna 

 aro nagot lifligare och slingra sig ofta at alia hall sasom maskar. Till underlattande af 

 dessa kryprorelser torde de sma har eller taggar tjena, som hos dessa djur finnas i andan 

 af abdominalbihangen. Lika tr6g, som arterna af dessa slagten, ar Ascidicola, hvars ben 

 tydligen aro otjenliga till simorganer, enar den yttre grenen ar bevapnad med korta tag- 

 gar, den inre fdrsedd med enormt langa, styfva, skora, icke plumulerade borst. Dess rO- 

 relser aro derfore masklika, krypande, och underst5djas hos $ derigenom, att 3:dje abdo- 

 minalsegmentet ar vid spetsen pa undre sidan nagot utvidgadt och der besatt med flera 

 rader tattsittande, bakatriktade sma taggar, och kan af djuret begagrias sasom ett slags 

 fot, hvarfore ocksa det 4:de segmentet med de bada bihangen alltid halles nagot upplyf- 

 tadt, da djuret kryper. Fernte benparet saknas alldeles hos Ascidicola. I motsats till 

 dessa tre slagten, Doropygus, Botachus och Ascidicola, utmarka sig, sasom vi redan namnt, 

 arterna af slagtet Notodelphys genom lifiiga och raska rorelser. Isynnerhet snabbt simma 

 merendels hanarne och de yngre honorna, som icke aro nedtyngda af agg, och med storre 

 latthet kunna betjena sig af abdomen sasom rorelseorgan. Alia Notodelphyider simma 

 emellertid med ungefar lika snabbhet under sitt larvtillstand, ehuru en del fOrlora denna 

 fOrmaga, da de inflytta i Ascidierna och bOrja fOra ett slags parasitiskt lif. 



Det ar isynnerhet genom generationsorganernas byggnad, som Notodelphyiderna skilja 

 sig fran de ofriga Gnathostomerna och visa manga egendomligheter af intresse. Som 

 dessa organer dock aro temligen olika mom de bada underfamiljer, i hvilka vi indela 

 dessa djur, skola vi fOrst vid beskrifningen af dem narmare redogOra for de ifragavarande 

 delarnes byggnad. Yttre aggsackar saknas alltid, och aggen fdrvaras efter uttradandet ur 

 ovarierna i en eller tv*\ af sjelfva kroppsbetackningen bildade kaviteter i en enkel eller 



dubbel matrix. 



q 



K. Vet. Akad. Handl. B. 3. N:o 8. 



