20 T. THOKELL, 



gen och beskaffenheten i Ofrigt af de i bcngrcnarnes briidd befintliga borsten Femte ptirds 

 ben aro mycket olika dc fOregaende. De aro oftast gan.-ka Miia och forenas icke at' na- 

 gon mellanskif'va. Basaldelen utgores most af en enda led, .som till och med oft a lir otyd- 

 lig; de tva irivnarne besta hvardera af en enda led, som ofta utan tydlig ledgang forcnas 

 iiu-d l>a>alst\cket. Stundom (hos arterna af slagtet Doropygus) ar den yttre grenen otyd- 

 lig eller saknas alldeles. 



De inre och yttre generations-organerna, till hvilkas beskrifning vi nu skola ofver^a, 

 erbjuda, sasom vi redan aninilrkt, flera vigtiga egendomligheter. Honan liar a oinse sidor 

 oin tarmkanalen tcenne dggstockar, som hos Doropygus ligga ofvanfor hvarandra (till tolje 

 af don hoptryrkta kroppsformen) och framtill ofverga i hvarandra, saint hafva formcn af 

 enkla, vida rOr, i hvilka man allt efter djurets alder traffar iigg i olika stadier af utveck- 

 ling (1*1. \\. 8 A). Pa samma satt fOrhfilla de sig ilfven hos Botachus (IX. 12 A), utoin 

 att de hRr aro hlngre, inera spolformiga och framtill icke sammanvuxna ined hvarandra, 

 utan fria. Hos Notodelphys (I. 1 A, B) ligga dessa bada Sggstockar bredvid hvarandra, i 

 samma horizontalplan, och aro atskilda framtill, och den yttre visar vanligen bagformiga^ 

 utat riktade utskott vid gransen mellan tva och tva af de friunre thoracal-segmenteo. 

 Sasom vi redan namnt, karakteriserlas de tre ifragavarande slagtena fOretradesvifi af den 

 '.'iikl'i matru; som bildas af 4:de thoracal-segmentet. Detta sammanvaxer tidigt med det 

 narmast foljande, sa att man hos det fullt utbildade djuret oftast liar svart att .so gransen 

 emellan dem. Det 4:de segmentet visar hos unga individer ofvanpa en ihalig appsv&llning, 

 som smaningom vaxer till jemte sjelfva de bada segmenten och slutligcn utbrcdor sig of- 

 ver och pi sidorna af saval det 4:de, som det 5:te thoracal-segmentet, och stracker sig 

 bakat Ofver de fOrsta abdominal-segmenten, ja till och med, sasom ofta hos Doropygus, 

 Ofver hela abdomen. Denna halighet eller matrix utgor ett slutet rum, som ieke synes 

 Sga nagon direkt kommunikation med aggstockarne, och endast baktill, ofvanfor forsta 

 abdominal-segmentet, har en Oppning (VIII, 11 H, e), genom hvilken aggen, da embryot 

 natt sin fulla utveckling, utslappas. Huru aggen komma ur ovarierna i matrix, har det 

 icke lyckats mig att observera. Alltid, och isynnerhet tydligt hos Doropygu8-aiter (t. ex. 

 D. pukx), ser man, att de emot matrix aro fullkomligt slutna (VI. 8 A). Hos dessa Jin- 

 das den ena, undre aggstocken (eller aggstocksgrenen) vanligen straxt framfor eller i l:sta 

 abdominal-segmentet, hvaremot den Ofre ar riktad mot matrix, som hos detta slagte ar 

 mycket hog och rymlig, och skjuter ofta langt fram i denna, da den ar torn, men ar all- 

 tid genom en mellanvagg och genom ovariets slutna anda skild fran densammas halighet. 

 Hos Botachus (IX. 12 A.) stracka sig alia aggstockarne parallelt med hvarandra genom 

 den fOrlangda matricaldelen in i 5:te segmentet, och omslutas saledes af den langa, foga 

 rymliga matricalkaviteteu med dess agg. Da jag aldrig fatt se aggen af sig .sjelfva ofverga 

 i matrix, ej heller genom tryckning kunnat pressa dem (lit, oaktadt jag en liingre tid .stiin- 

 digt varit forsedd tned lefvande exemplar, som jag noga observerat, och med hvilka jan 

 anstallt flerahanda fOrsOk, fOrmodar jag, att denna ofverg&ng sker vid hudomsningen, eri 

 akt, som jag icke iakttagit hos nagon ined utvecklade iiggstockar forsedd individ. En 

 gi.s.sning angaende fOrloppet harvid, stOdd pa, sasom det syncs mig, ganska sannolika anta- 

 ganden, skall jag straxt fa tillfalle att fram>t;illa. 



Matrix, som salunda hos de tre namnda slagtena utgor en kavitet, bildad genom en 

 dujilikatur af kroppsbetackningen pa 6fre sidan af 4:de thoracal-segmentet, ar inuti beklitdd 



