T. THORELL, 



I nga individer af Doropygus (t. ex. D. pulex) afvika fran de fullvJixta pii ungefar 

 la s<1tt, soiu inoiu sliigtot Notodelphys. Dock synas genitalflikar lii'ir saknas hos tf 

 jun., och naturligtvis da ocksu hos $ jun. Af Botackus cylindratus ar cndast den fullt 

 utbildade honan bekant. 



Gen. I. NOTODELPHYS ALLM. 



Corpus longius, cephalothorace sub-depresso, abdomine cephalothorace multo angu- 

 stiore: appendicibus abdominis in apice setis quattuor majoribus pilosis, aliaque minore ad 

 latus utrinque instructis. Antenna? l:mi paris articulis 10 11 (cf) vel 15 ($) composite, 

 2:di paris in apice ungui forti, mobili armatte. Palporum pars basis ramo interiore plus 

 duplo latior; ramus interior ex articulis 2, exterior ex 2 vel pluribus compositus. Maxilla) 

 l:mi paris laciniis 5 setosis aculeatisve instructor 2:di paris subtriangulae, articulis 5 con- 

 stantes, 3rtii paris angustiores, partibus 3, utriusque paris iutus setis vel aculeis longiori- 

 bus armatec, cum pedibus valde coinpressa3. Kami pedum 4 parium anteriorum articulis 3, 

 setis dense plumatis; 5:ti paris pedes minuti, ii quoque birames, rainis indivisis. Ovaria 

 4, antice libera. 



Animalia in sacco respirationis formarum generis Ascidia? hospitantia. 



Detta slagte, som star hOgst inoin familjen och naruiast ansluter sig till de ofriga, 

 fritt lefvande Gnathostomerna, utgOres af arter, som till bildningen af snart sagdt alia sina 

 kroppsdelar sta hvarandra ytterst nara, och ofta endast med svarighet kunna skiljas fran 

 hvarandra. De sakraste kannemarkena f6r artbestamningen hemtas fOrst och friiinst af 

 formen pa abdominalbihangen och deras langd i forhullande till bredden och till det nilst- 

 sista abdominalsegmentets Ulngd, i fOrening med vidfastningsstallet for det yttre sidobor- 

 stet; vidare af formen och bevapningeii pa forsta benparets grenar, och slutligen af det 

 5:te, rudimentara benparets bildning. Antennerna visa likaledes ofta temligen latt i Ggo- 

 nen fallande olikheter, hvaremot mundelarnes form i det narmaste ar densamma genoiu 

 hela slagtet. Formen af matrikaldelen hos den fullvuxna honan, aggmassans begransuing 

 mot aggstockarne, samt sjelfva aggens storlek och farg aro merendels ocksa olika hos olika 

 arter, och gOra det jemnfOrelsevis latt att igenkanna och bestiimma honorna i lefvande 

 tillstandet. 



Kroppsformen ar temligen olika efter k5n och alder. Hanarne aro temligen sm.-i 

 (li 2 millimeter langa) och ofvertraffas betydligt i storlek af de fullvuxna honorna, som 

 hos de hithorande arterna visa en langd af fran 2 till 5 millimeter. 



Hufvudet ar merendels af ungefar samma langd, som 1 3 thoracalsegmenten till- 

 samiaaiita^na, och baktill nagot smalare an laugden, framat gc-iiom sidornas nedbojning 

 afsmalnande, ofvanfran sedt af en halfoval fonn. Det b;ir iranitill ett kort, nedbojdt ro- 

 strurn, och nagot bakom detta, under kroppsbetackningen, det dubbla, starkt rul>iiiglan- 

 sande 5gat Det med hufvudet sammanvuxna l:sta thoracalsegmentet ar myckt't kort, 

 smalare an hufvudet och det foljande segtnentet. Andra. och 3:dje thoracalsegmenten iiro 

 korta, transversella, det 2:dra merendels nagot smalare iin liuf\-udet och nagot bredare an 

 det 3:dje. Fjerde och 5:te .scgmcntcn ;m> liiugi-e iin de foregaende och sammanvuxna till 

 ett enda, bakat afsmalnande stycke, som vid basen ar af ungefsir samma bredd som dessa, 



