6 T. THORELL, 



och fordt i nRrheten af ftn den ena, an den andra familjen bland entomostracecrna; men 

 nagra verkliga tillagg till var kanuedom om detta djur, synus, sasom sagdt ar, sedan den 

 tiden icke blifvit gjorda. 



Deremot bar COSTA i Fauna del regno di Napoli, Entomostraca Tab. II. under namn 

 af Gnnenotophorus och Notopterophorus afbildat tvenne krustaceslagten, som troligtvis till- 

 h6ra samma familj ocb utan tvifvel blifvit funna i Ascidier: de Itro likval icke beskrifria 

 hvarken i detta arbete eller i HOPE'S Catalogo dei Crostacei Italiani. 



Slutligen bar LEUCKAKT (Archiv far Naturgeschichte 1859, pag. 241 247) beskrifvit 

 en i Phallusia (Ascidia) mamillata (Cuv.) lefvande krustace, som ban for till slagtet Noto- 

 pteroph&rus COSTA och kallar N. VeranyL Den visar till kroppsformen mycken likhet med 

 en i denna afhandling beskrifven Notodelphyid, Doropygus auritus, men om LEUCKARTS 

 beskrifuing ar riktig, afviker mundelarnes byggnad icke obetydligt fran de rnig bekanta 

 Notodelphyidernas. 



Under ett par manaders vistande forliden sommar pa Christineberg i Bohuslanska 

 skargarden, foretog jag mig sarskildt att undersOka de parasiter, som lefva i arter af det 

 Linneanska slagtet Ascidia. Sa val genom nagra observationer fran ett fOregaende vistande 

 pa samma stalle, som genom figurer Ofver flera i Ascidier funna krustaceer, som Pro- 

 fessor LOVEN tecknat och godhetsfullt meddelat mig, var jag forvissad, att Ascidierna 

 hyste mer an en art af med den Allmanska Notodelphys ascidicola beslagtade krustaceer. 

 Som hafvet i narheten af Christineberg ar sardeles rikt pa Ascidier, och jag Oppnade och 

 undersOkte en stor mangd exemplar sakert inemot tvatusen af flera sarskilda arter, 

 lyckades jag ocksa att i dessa djur finna det icke obetydliga antalet af tjugu olika arter 

 krustaceer, en amphipod och nitton arter sma entomostraceer, de fiesta tillhorande nya sliig- 

 ten, och ett par af dem till och med hittills okanda familjer. Det visade sig da bhuul 

 annat, att de bada omnamnda Allmanska utvecklingsstadierna till Notodelphys aro sjelf- 

 standiga, fran detta slagte generiskt atskflda former, och vidare, att till och med inom 

 sjelfva det salunda reducerade slagtet Notodelphys flera arter aro att sarskilja. ALLMAXS 

 beskrifning ar for obestiJind och de figurer, han leinnat, behaftade med ulltfor stora fel- 

 aktigheter, f5r att kunna tjena till att sakert afgOra, hvilken art ban menat med hvad han 

 kallar den fullt utvecklade formen af N. ascidicola, sa mycket mera, som han troligtvis 

 afven derunder sammanblandat olika arter. Namnet ascidicola bar jag derfore ej kuiiuut 

 bibehalla sasom artnamn, men bar i stallet anvandt det sasom genusbeniniiniiig fi)r det 

 langstrackta, med dubbel matrix fOrsedda djur, som af ALLMAN ansags for en yngre form 

 af N. ascidicola. Den andra, kortare och fran sidan hoptryckta formen synes vara iden- 

 tisk med min Doropygus pulex. 



De tjugu af mig i Ascidier funna krustaceerna aro foljande: 



