12 T. THORELL, 



omse sidor om sugroret. Maxilk>ma aro oftast tre par, af hvilka de bakre parcn nastan 

 alltid bilda hakorganer: deras antal ar likval ofta starkt reduceradt. Alia de former, som 

 visa en sadan numdelarnaa byggnad, ma bibeluilla nainnet Siphonostomer. 



Men det tinnes en tredje grupp bland vara entornostraceer, hvilkas arter dels blifvit 

 forda till Copepoderna, dels till parasit-krustaceerna, och som pa satt och vis kunna 

 sftgas sta emellan Gnathostomer och Siphonostomer, bade hvad mundelarnas bildning och 

 lefnadssftttet betraffar. UndersOker man t. ex. mundelarna hos en Corycceus (XI. 17: p, 

 ft l} ft 2 , MJ)')> en Lichomolgus (XI, 15: R, M n M 2 , M 3 ), eller en Ergasilus (XI, 16: It, M,, 

 Mj), sa tinner man a ena sidan, att inunnen icke bildar ett sugror, att saledes alia mun- 

 delarne aro fria; men a den andra saknar man alldeles de tvarstaende mandiblerne, som 

 aro sa karakteriska for Gnathostomerna. Man tinner pa sin hojd tre par bihang, som alia 

 tydligen visa sig vara maxiller; deras form ar ofta sa likartad (15: R, M lf M 2 , M 3 ), att 

 man icke kan undga att inse deras lika betydelse, hvilken dessutom bevisas af analogier 

 inom Gnathostomemas afdelning: jemfor t. ex. formen pa 2:dra och 3:dje paret af dessa 

 bihang hos Corycceus (16: /< 2 , /" 3 ) med 2:dra och 3:dje parets maxiller hos Harpacticus 

 chelifer J ). Det forsta paret af de ifragavarande maxillerna ar ganska olika hos olika ar- 

 ter: stundoin, hos Lichomolgus t. ex., aro de utdragna i en lang, mjuk, harig spets (hvil- 

 ket hos detta slagte afven ar fallet med andra parets maxiller), och dessa mundelar aro 

 tydligen olampliga bade sasom tugg- och sugverktyg, och kunna kanske lampligast kullus 

 slickande mundelar. Samma synes afven forhallandet vara med dessa maxiller hos Erga- 

 silus, der de likval icke aro utdragna i en spets, utan forsedda med fina, tunna och hariga 

 laineller (16 M 1 ). Hos bada dessa slagten visa de pa sidan baktill en lob, i spetsen be- 

 vapnad med ett par korta, grofva borst 3 ). Hos Corycosus (17 /MJ) aro de mera koinpli- 

 cerade och besta af tva utanfor hvarandra beliigna delar, som synas mera bildade for att 

 sticka eller gnaga med, an for slickning. Andra parets maxiller sluta sig i form och 

 funktioner an mera till det l:sta (Lichomolgus: 15 M 2 ), an mera till det 3:dje parets, hvilka, 

 da de finnas, alltid torde fungera sasom grip- eller hakorganer, och aro betydligt mer 

 utvecklade hos hanarne (15 ^3) an hos honorna (15 M 3 ). - - De saknas hos (honan af) 

 Ergasilus. Mundelarne hos Chondracanthus synas enligt GLAUS' beskrifning och tigurcr ') 

 sluta sig nara intill Lichomolgernas. Hos Lamippe rubra BUUZEL., som jag afven raknar 

 hit, finnes endast ett par krokformiga maxiller "). For denna afdelning foreslar jag be- 

 namningen Poecilostomer, pa grund af den vexlande formen af deras maxiller. 



Af dessa Poecilostomer insuga formodligen manga, om icke alia, sin naring forme- 

 deist muskier i oesophagus, aritingen de lefva af djuriska kroppssafter eller af andra mjuka 

 eller flytande substanser. Till tuggning af fasta ainnen torde deras mundelar svarligen 

 kunna begagnas. I detta afseende likna de saledes Siphonostomerna, och det torde nagon 

 gang vara svart att afgOra, till hvilkendera af dessa bada serier man bar att hanfora vissa 



') Den af mig undersokta arten af detta sliigte synes vara identisk med C. germanus LEUCK. (Archiv fiir Na- 



turgeschichte 1859) och ar funnen af Prof. LILLJEBORQ vid kusten af Norge. 

 ') LILLJEBORQ: Cladocera, Ostracoda et Copepoda. PI. XXII. figg. 9 och 10. 

 *) Dessa lol>er aro atminstone hos Lichomolgus tydligen fastvuxna vid maxillerna och kunua saledes ej betraktas 



sasom sjelfstandiga mundelar, hvilket dessntom l)evisas deraf, att de aro riktade mera bakfit eller utat fran 



munoppningen. 



4 ) Uber d. Bau u. d. Entwickehing parasitischer Cnistaceen, Tab. I. figg. 3, 4, 7 9. 

 ') Ofversigt af K. Vet. Akad. Forhandlingar 1858, Tab. IV. fig 14. 



