OM KRUSTACEER I ASCIDIER. 13 



parasitiska entomostraceer, de namligen, hos hvilka genom mundelarnes sa langt som moj- 

 ligt drifna reduktion alia de appendikulara mundelarne, och afven sugroret, forsvunnit. 

 Detta ar fallet med de lagsta till Lernseiderna raknade formerna. Denna svarighet torde 

 likval, da de hithOrande djuren blifvit narrnare studerade, latt nog kunna besegras och 

 utgor lika litet nagot skal for de bada ifragavarande gruppernas forening till en enda, 

 som den nastan fullkomliga likheten mellan dessa lagsta Entomostraceer a ena sidan och 

 den parasitiska Cirrhipeden Sacculina eller Isopoden Liriope a den andra berattigar till 

 sammanslaendet af de grupper, till hvilka dessa djur hora. 



Hvad betraffar de tre nu uppstallda seriernas, Gnathostomernas, Poecilostomernas 

 och Siphonostomernas lefnadssdtt, sa aro val alia Siphonostomer dkta parasiter. Till Poe- 

 cilostomerna hdra fornamligast alia de entomostraceer, som vackla mellan ett parasitiskt 

 och ett fritt lefnadssatt. Corycaeiderna aro, sasom vi veta, endast funna fritt kringsim- 

 inande; sliigtet Sapphirina dels fritt, dels parasitiskt i Salper, Lichomolgus sasom parasit i 

 Ascidier, Ergasilus dock endast honan saint Chondracanthus pa fiskar. Lamippe lefver 

 i kroppskaviteten af en Pennatula. Alia de parasitiska formerna aro formodligen dkta para- 

 siter, ehuru det ej ar troligt, att de alia i likhet med Ergasilus och Chondracanthus lefva 

 af sina vardars blod: nagra (t. ex. arterna af Lichomolgus) torde fortara det slem, som 

 afsondras fran kroppsytan af det djur, pa hvilket de lefva, sasom val afven ar fallet med 

 atskilliga af Siphonostomema. Hvaraf de fria Poecilostomerna hemta sin naring, ar obekant. 

 Gnathostomerna fora till stOrsta delen, sasom kandt ar, ett fritt kringsimmande lif; endast 

 Notodelphyiderna och Buprorus lefva parasitiskt. Notodelphyiderna aro oakta parasiter: 

 detta ar troligtvis afven fallet med Buprorus, och kanske torde inom Gnathostomernas 

 serie inga akta parasiter vara till finnandes. 



Benamningen Entomostraca (mussel-leddjur, mussel-krustaceer), som jag hittills efter 

 ZENCKER begagnat for de djur, hvarorn nu ar fraga, synes mig ocksa bora utbytas mot 

 en annan. Af alia de krustaceer, som 0. F. MULLER i sitt bekanta arbete Entomostraca 

 sen insecta testacea etc. forenade under detta namn, fornamligast Cladocerer, Ostracoder och 

 Gnathostomer, gora val de sistnamnda minst skal for denna benarnning, hvilken bast hade 

 passat for Ostracoderna. Dessutom begagnas uttrycket Entomostraceer af manga Zoologer 

 i en inycket vidstriicktare bemarkelse, ornfattande icke blott den nu omtalade gruppen, 

 utan afven de fiesta eller till och med alia de Ofriga, lagre krustace-ordningarne, i motsats 

 mot de hogre eller Malacostraceerna. Da de sasom Copepoder allmant betecknade krusta- 

 ceerna omfatta de hogst utvecklade formerna bland de ifragavarande djuren, och detta 

 namn ar herntadt fran den for hela ordningen typiska bildnirigen af benen, hvilken icke 

 blott tillhor Gnathostomerna, utan afven aterfinnes hos de hogre formerna bland de bada 

 ofriga serierna, sa foreslar jag benarnningen Copepoder sasorn den lamph'gaste for ordnin- 

 gen i sin helhet, och skall i det foljande begagna den i denna betydelse. 



I foljande Ofversigt af Copepodernas ordning har jag sokt att under hvar och en 

 af de tre underordningarne eller serierna sammanfora de vigtigaste och bekantaste af dit- 

 h5rande familjer. Man ser af denna ofversigt, huru inom alia tre serierne en gradvis 

 skeende forenkling och reducering, dels af kropps-segmenteringen, dels af de appendikulara 

 organerna later folja sig visserligen minst hos Gnathostomerna, der egentligen endast 

 Buprorus lemnar exempel pa en mera genomgripande forenkling af kroppsforrnen men 

 sa mycket tydligare inom de bada 5friga grupperna. Pa fullstandighet eller kritisk be- 



