1. OM FOTTERNA. 9 



ligga mellan dennas sidodel (pleura) och tillhorande coxa. Det skall ej synas pa alia 

 Insckter, men det sages ej hos hvilka det finnes. Detsamma omnamnes sedan, blott efter 

 AUDOUIN, af MACLEAY (Ann. Sc. Nat. XXV, 1832, p. 119) och af flera andra forfattare, 

 utan att nagonting nytt derom tillagges. BUKMEISTER anfor blott, liksom i fdrbigaende, 

 att trochantinen ar ett hornvandladt stycke af huden i ledgangen pa naranda stalle, hvil- 

 ket ban dock endast bar funnit hos Dyticus (Handb. d. Ent. I, 263); VAN DER 

 HOEVEN tillagger blott den latiniserade Ofversattningen af namnet: trochanterium 

 (Handb. der Zool., Art. Insekten). Emellertid har jag trott mig aterfinna denna del uti 

 ett litet stycke sorn ligger i roten af humeral-leden (coxa), pa dess yttre sida, och ledar 

 Imde mot denna och mot pleura. Tydligast har jag funnit det pa fftrsta fotparet hos 

 Necrophorus (fig. 4 och 5, a*), darnast hos Silpha, Staphylini och Carabus. Men det fin- 

 nes afven pa de Ofriga fotparen, atminstone hos Necrophorus, hvarest det dock knappt ar 

 igenkanneligt pa sista fotparet och ej synes forr an leden uttages. Hos alia de namnda 

 slagtena synes det ganska val pa framsta fotens humerus, utan att denne behofver uttagas 

 ur sin ledskal, och pa Necrophorus blir det aldra tydligast, emedan det ar storst och 

 ligger i en smal, djup inskarning uti segmentets sidodel, som hos detta genus, samt hos 

 de narslagtade Silpha och Staphylinus, ar foga utbildad (se fig. 5, a*). Jag har ej funnit 

 det pa arter af andra insekt-ordningar, och kan med visshet saga att det fullkomligen 

 saknas pa storre delen af Coleoptera. Detta stycke kan svarligen anses annorlunda, an 

 sasom en accessorisk del, som, i likhet med de s. k. peritremes , ornkring andedragtshalen, 

 och Apodemes, omkring vingroten, ej vasentligen tillhora yttre skelettet, utan bildas 

 genom nagon sarskild omstandighet hos vissa genera eller arter. I anledning af den ofull- 

 standiga byggnaden af fOrsta segmentets pleura hos de fiesta slagten dar jag funnit tro- 

 chantinen, formodade jag forst, att det vore en del af pleura som antagit denna skepnad; 

 men bans fOrekommande pa de ofriga segmenten och hos Carabus, som har fullstandig, 

 starkt bildad pleura pa prothorax, tillintetgor denna formodan. 



CAP. 2. Om Insekteriias allmiinna kroppsbyggnad. 



Innan vi omtala Insekternas ofriga extremiteter, af hvilka de hafva flera olika sorter 

 an andra djur, bora vi framstalla en kort ofversigt af deras yttre kroppsbildning samt en 

 jamforelse mellan denna och de vertebrerade djurens, hvarigenom likheterna och olikheterna 

 uti extremiteterna hos dessa bada, ganska olika bildade slagen af djur, klarare framsta. 



Insekternas och alia de artikulerade djurens kroppsyta bestar af fastare ringar, 

 segment, som innesluta alia de ofriga, mjukare delarna. Musklerna aro fastade pa 

 segmentets inre yta och synas ingenstades pa den yttre, som omedelbarligen ar Sfver- 

 kladd af eller fastad vid yttre huden. Hvarje af -dessa segment ar sammansatt af 4 

 hufvuddelar, namligen 2:ne mellandelar: ett i ryggen (tergum; ryggstycket), och ett i brO- 

 stet (sternum; broststycket) ; samt 2:ne sidostycken (pleurae), ett pa hvardera sidan. 



Men hvardera af dessa 4 hufvuddelar ar ater delad i tva. Rygg- och brOststyckena 

 aro genom en langs-som delade i tva sidohalfter (hogra och venstra), och dessa befinnas 



K. Vet. Akad. Handl. B. 3. N:o 9. 2 



