5. HUFVUDETS OCH MUNNENS DELAR. 35 



2. Antennerna aro, liksom fotterna, langstrackta, smala, af flera leder samman- 

 satta extremiteter, hvilka aro att anse f5r hufvudets egentliga artus dorsales. De fin- 

 nas hos alia fullbildade Insekter och saknas blott hos nagra fa larv-former, hvilka anfOras 

 strax nedanf5r. Deras lage ar framorn ogonen, uti hufvudets sidodel, men nara intill 

 pannskoldens sutur, och bakom clypeus. Emedan hela pannsk5lden ligger ernellan dein, 

 plaga de vara tamligen langt atskilda; men ofta sitta de dock tatt tillsamman, namligen 

 da pannskolden saknas eller ar ytterst srnal, atrninstone pa det stallet, hvarest antennerna 

 sitta; sasoin hos de fiesta Diptera, Hymenoptera och Lepidoptera. Hos larver i allrnan- 

 het och hos de fiesta Coleoptera aro antennerna belagna tatt vid inunnen, nara Sfver man- 

 diblerna, mellan dem och ogonen (I, afd:n G; II, 1, 11: z); men hos de Ofriga ordningar- 

 nes arter aro de oftast langt aflagsnade fran inunnen, h5gt opp mellan Ogonen (PL II, 

 D och fOlj. saint hela III: z), dock sallan vid Gfre andan af pannsk5lden. Mest afvi- 

 kande lage hafva antennerna hos Pulex, namligen bakom och nagot under ogonen. (Det 

 ar val kandt, att rnaxillarpalperna hos Pulex hafva utseende af ett par korta antenner, 

 och att de egentliga antennerna aro ganska sina och nagot dolda). Liksom pa fotterna 

 ar vanligtvis forsta antennleden olika bildad med de foljande och oftast tjockare. Afven 

 de foljande lederna plaga vara sinsemellan nagot olika, och det ar ganska vanligt, att 

 andra leden ar liten och den tredje forlangd, hvarigenom dessa 3 leder kunna tyckas fa 

 nagon likhet med de 3 forsta lederna af en fot; men detta fOrhallande lider dock alltfSr 

 manga undantag for att kunna anforas sasorn regel. (Jarnfor z pa de ofvan citerade figu- 

 rerna). En annan likhet rned fotterna skulle man kunna uppsoka i de s. k. brutna an- 

 tennerna, hvilkas fersta ledstycke ar langt och starkt med sned ledgang for det andra, 

 hvarigenom detta och de foljande bilda en vinkel mot det fOrsta (I, 29; II, 11, 27); men 

 det inses snart att derma likhet ar rent af tillfallig. Denna form ar ganska vanlig bland 

 Coleoptera (de fiesta Curculiones, Lamellicornia, Staphylinina o. s. v.), samt bland Hy- 

 menoptera). De fullbildade Insekternas antenner forekornma af hOgst olika utseende, 

 och i allmanhet torde kriappt nagon annan v4isendtlig del af ett djur vara underkastad sa 

 mycken fonindring som antennerna. Storlek, form, ledernas antal och relativa storlek in. m. 

 varierar till en nastan ytterlig grad, och visar sig olika nastan hos hvarje genus och un- 

 derstundom hos hvarje art, hvilket, i fOrening med deras lage, hvarigenom de latt synas, 

 g6r att de lernna ypperliga karakterer for genera, samt ofta for arter och for familjer. 

 Men dessutorn aro de, hos en stor del af insektklassen, ganska olika bildade hos de 

 bada k5nen. 



For de sarskilda ordines kan man visserligen uppgifva nagra vanligast forekomrnande 

 f'orhallanden, men dessa lida dock ganska manga undantag. Hos Lepidoptera plaga an- 

 tennerna besta af manga (ofver 20 a 30) cylindriska leder, men aro fOrofrigt ganska olika: 

 klubblika, spetsiga, karnlika o. a. v. - Neuroptera och Orthoptera hafva oftast s. k. 

 borstlika antenner (smala, af ganska manga cylindriska leder) eller tradlika (srnala, af 

 12 20 omvandt koniska eller runda leder); men Libellulina? hafva dem sma, harlika, af 

 blott 7 8, och Ephemera, af blott 3 leder. Coleoptera hafva allmant 11 antenn- 

 leder; blott ett ringa antal hafva flera eller fiirre (fran 2 till 40), tainligen korta, obkoni- 

 ska leder, af hvilka den andra ar mindre an 1 och 3; men fOrofrigt torde just i denna 

 ordning den stOrsta variationen i form forekornma. Hymenoptera visa stOrre va- 

 riation i antalet af leder, som plaga vara cylindriska och tatt slutna, men forofrigt ar 



