36 SUNDEVALL, INSEKTERNAS EXTHE MITETER, 



olikheten i fonneu inindre an hos de fbregaende ordines. Brutna antenner traffas bar 

 ofta. Hos Diptera fOrekomma isynnerhet de 2:ne bekanta iintennfonnerna. Myggen 

 hafva i alliuanhet s. k. tradlika antenner af medelmattigt eller nagot stOrre antal, nagor- 

 luiidu lika stora leder. De Ofriga Diptera (Flugorna) hafva 3:dje antennleden ganska stor 

 och liksoin utvecklad pa bekostnad af de darefter foljande, hvilka blott aro ganska sma 

 och fataliga (3 6). De aro vanligen hopvuxna, dels ej inycket sinala sasom pa Tabanus 

 (Tab. Ill, F); dels, och hos stOrsta antalet arter, reducerade till ett tint harlikt borst, som 

 dock ofta ftr fjaderlikt af finare, at sidorna utstaende liar (III: G, H, I). I beskrifningar har 

 man brukat saga att dessa antenner hafva blott 3 leder, af hvilka den 3:dje ar stor och 

 forsedd med ett borst, seta antennarum. I detta fall ar 3:dje leden dels jamnt aflang, 

 da de foljande lederna, eller borstet, koininer att sitta uti hans anda, sasom hos Asilus 

 (III, G); man sager da att de hafva andborst: seta terminalis, hvilken antennform llnnu 

 visar likhet med den hos Insekterna vanliga; dels ar samma 3:dje led utvidgad pa sin 

 undre sida, under de foljande ledernas (d. a. borstets) insertion, hvarigenom dessa synas 

 belagna pa den stora 3:dje ledens ryggsida, ofta helt nara hans rot, hvilket ar den bland 

 Diptera alhnannaste formen; borstet uppgifves da vara ett ryggborst, seta dorsalisn 

 (H, I). Hemiptera tyckas slutligen visa den minsta variationen och enklaste formen 

 af antenner. Dessa besta oftast blott af ganska fa (4, 5, hos Nepa 3), nagorlunda jamn- 

 tjocka leder, som likval betydligen variera till lilngden. Aphis har dock 7 eller 8 och 

 Chennes 10 antennleder, och hos en del Cicadariae bestar sista stycket af ett langt, mang- 

 ledadt borst. 



Hos Insekternas larver visa antennerna langt mindre variation till formen. Men de 

 tyckas alldeles saknas hos Curculiones, Ptinores, nagra fa af de parasitiska Hymenoptera 

 och en del af de Diptera som lefva mellan bladhinnor. For ofrigt aro de hos larverna i 

 allmanhet sma, inycket kortare an hufvudet, och besta af blott 5, eller an farre, sallan 

 flera, leder (se PI. I: F, G). Pa dessa antenner ser man ofta en lemnirig af den forut 

 omtalade tvaklyfning, som ar vanlig uti Krustaceernas inindre utvecklade extremiteter. 

 Hos Lepidopter-larverna synes den alltid, i det att 3:dje leden, utom den at inre sidan 

 belagna, tvaledade fortsattningen af antennen, i spetsen, at yttre sidan, barer ett borst, 

 som utgar fran en ganska liten varta eller ny led (I, figg. 32, 36, 37, z). Deras antenner 

 hafva alltid forsta leden mjuk och helt och ballet tillbakadraglig, hvarigenom hela anten- 

 nen kan indragas och doljas; andra leden ar liten och den tredje langst. Coleopter- 

 larvernas antenner (I; 30, 31, 39, z) visa rnera ombytliga former och aro oftast enkla; 

 men hos Carabici (fig. 31), Staphylini och nagra fa andra ar 4:de leden oftast niigot tjoc- 

 kare och bar at yttre sidan en inindre led utom den stOrre, som at inre sidan bildar an- 

 tennens egentliga anda. Larverna af Cyphon hafva langa, fina, borstlika, mangledade! an- 

 tenner. Hos de larver, som ej genornga ett pupptillstand, likna antennerna dem hos de 

 fullbildade Insekterna (Orthoptera och Neuroptera utom Hcmerobierna). Hos Dipter- 

 larverna aro de sma; dels, hos Musciformia in. fl., mjuka men ej indragliga, 1 2- 

 ledade och belagna tamligen hOgt Ofver munnen, liksom hos imagines; dels, hos Tipulari- 

 erna (I, 38: z), nagot stOrre, 2 3-ledade, indragliga och belagna vid munnen sasom hos 

 Coleopter- och Lepidopter-lurverna. Dock forekornma de afven nagot olika bildade hos 

 sarskilda genera. Af Hymenoptera hafva Tenthredinet-larverna sma, koniska, 5 3- 

 ledade, indragliga antenner; dock langre och 8-ledade hos Lyda. Hos alia de Ofriga Hy- 



