40 SUNDEVALL, INSEKTERNAS EXTBEMITETER, 



kallar honom squame palpifere (Anat. du Hanneton). Hos Orthoptera ar dock mot- 

 svarande led mera fri och lik den foljande, hvarfOre palpen synes 5-ledad (II, 14: n). Li- 

 bellulinte sakna hela palpen. 



2:o Inre grenen (?), som val alltid b5r kullas in re rnaxillarpalpen, ehuru olika 

 dess utseende an ma vara, ar i allmanhet inindre an den yttre (Bien utgOra ett un- 

 dantag liftrifran; se Iftngre fram). Hos en del Coleopter-larver ar ban 4-ledad och nara 

 lik yttre palpen; blott nagot kortare och pa inre sidan fOrsedd med glesa, korta, styf'va, 

 borstlika taggar (I, 39: m). Hos andra larver och st&rre delen Imagines ar ban dock, 

 genom ledernas narmare forening, forilndrad till en rundad eller aflang, rOrlig massa, sorn 

 plagar vara tatt bekladd af sma styfva, glansande och brungula, klolika liar, hvilka tyckas 

 tjena att afskafva eller fasthulla fodan (I, 40, II, 11: in). I denna form plagar ban, efter 

 FABHICIUS, i beskrifningar kallas maxillens yttre flik (Lobus externus; Aussere Lade 

 o. s. v.). Man bar nilrnligen jilmfOrt honom, icke med den egentliga palpen, utan med 

 raaxillar-spetsen (eggen, se strax nedan), som ligger innanfOr. Hos de Insekter, sorn 

 hafva maxillar-spetsen ganska stor och utbildad, bestar inre palpen af blott tva, breda, 

 nakna leder, af bvilka den andra ar langst och lagger sig utefter rnaxillar-spetsens ofre 

 sida; t. ex. bos Orthoptera (II, 15, m, som ses underifran). Hos dessa Insekter kallades 

 ban af FABRICIUS galea; men ban finnes likadan bos Libellulinerna m. fl. Neuroptera (II, 

 20: m). Hos Carabici och Dytici bland Coleoptera bar ban samma skapnad, men ar blott 

 nagot smalare och rOrligare, samt bar derigenom utseendet af en palp, hvarfore ban bar 

 blifvit kallad: inre rnaxillar-palpen, eller mellersta palpen (II, fig. 4, 5, in). Har sitter 

 ban sa inklamd mellan den yttre palpen och den stora maxillar-spetsen, att ban tyckes 

 utg5ra en gren af den sednare, hvilket dock icke ar handelsen; ty afven liar utgar ban 

 fran sjelfva kubitalstyckets anda. Hos andra rof-insekter, t. ex. Hydrophili, hvilkas maxillar- 

 spets icke ar stor och hard, bar afven den inre palpen den hos Coleoptera vanligare for- 

 raen (sasom II, fig. 11, in). 



Utom dessa tva rorliga grenar, tillkommer, pa en utbildad maxill, en del som vi i 

 det fSregaende kallat maxillar-spetsen (1). Hos Coleoptera kunde ban benamnas Eggen 

 Tomium, (eller Mando, BURM. Handb.; det ar lobus internus, eller blott lobus maxilla? 

 FABR.). Denne ar maxillens tuggorgan, hvarmed fodan s5nderdelas, men ban utgOr ej en 

 egen, bestamd led eller del, och kan blott anses f5r en utbildning fran inre sidan eller 

 andan af maxillens kubitalstycke, alldeles sasom de tander eller taggar som finnas pa inre 

 eller bakre sidan af alia grafvande Insekters framre carpus (tibia). Denne del visar sig 

 saledes ganska olika, bade till lage och form. Hos larver saknas ban i allmanhet, eller 

 antydes blott af nagra styfva, klolika borst pa insidan af maxillens kubital-led. Hos en 

 stor del Coleoptera (II, C: I, Necrophorus) utg5r ban blott en hardare kant langs utmed 

 undre sidan af kubital-leden, men plagar pa dennes Ofre sida endast vara dervid fastad mot 

 andan. Vanligen ar ban taggig eller borstlikt kladd af sma, krOkta, barlika taggar, liksorn 

 inre palpen ofta plagar vara, Mangen gang ar ban belt liten, nastan mjukharig och fogu 

 markbar, blott intagande ett kort stycke vid kubital-ledens framanda (t. ex. hos en del 

 Lamellicornia). Men hos de rofgirigaste Coleoptera (Carabici och Dytici, dock ej bos alia 

 dithOrande genera) blir ban ganska stor och stark, och fortsattes sasom en lang krOkt klo 

 eller spets ut fr&n andan af kubital-leden (II, A: I). Hos dessa Insekter ar ban hoptryckt 

 sasom en knif, naken och blott i eggen taggig, eller kantad af rOrliga borst-taggar; en 



