54 SUNDEVALL, INSEKTEBNAS EXTREMITETER. 



satsen (epigenys) ar lika sa, men nagot storre. Mentura ar tainligen liten. Ligula ar 

 delad i 3, till nftra roten skilda, aflanga, lika stora flikar, som sakna hornvartor for opp- 

 ningarne under ftndarna. Svalget ar inera oppet an hos Aculeata. - - Palperna hafva 6 

 och 4 ledstycken, och aro tradlika sasom hos alia de foregaende. Mellan bada maxiller- 

 nas humeralstycken ligger, i den injuka huden, en hornstrimrna, sora vi forut, sid. 41, 

 hafva jamfbrt ined ett forsta sty eke af labiuin. 



Tenthredo pavida ar till de fiesta dular nara lik Cimbex, men skiljer sig nog 

 betydligen deruti, att gularviken gar anda ned till nackhalet, samt att hornstycket inel- 

 lan maxillernas rotstycken ar betydligt storre och nastan fyller mellanrummet. 



Storsta afvikelsen fran de ofriga Hymenoptera finnes hos Bien: de egentliga Apia- 

 ria;, med afrakning af Andreneterna, hvilkas mundelar mera likna dern hos de redan be- 

 skrifna. Vid forsta paseende tyckas Biens mundelar vara helt och hallet olika ined dem 

 hos Vespa, men man finner snart ofverensstammelsen dem emellan. Den hufvudsakliga 

 olikheten bestar i mundelarnas fOrlangning samt i en annan form af labialpalperna och 

 li<mlas flikar. Hufvudets fasta delar hafva sainma allmanna beskaffenhet som de hos 

 Vespa, hvarfore ingen sarskild beskrifriing behofves. Af mundelarna visar Labrum en 

 af de betydligare olikheterna. Han ar stor, hard och utskjutande, saint betacker en del 

 af mandiblerna, sasom hos de fiesta andra Insekter. Men den rnjuka hud, som fortsattes 

 fran bans inre yta, bildar genom en fordubbling strax efter (ofver) labri rot, bakom cly- 

 peus, en flik, i form af en liten Labrum 2:dum vel internum, som liar nagon likhet 

 med labrum hos Vespa. Han ligger dold och inbojd sasom ett lock Ofver svalgets Opp- 

 ning, och ar rOrlig genom egna muskier. Denne del har blifvit kallad Epi pharynx (se 

 fig. 23 M, hvarest han visas onaturligt upplyftad, for att kunna ses, och 26, uu, sHrskildt 

 uttagen). 



Maxillerna och Labium bilda, liksom hos de fOregaende, da de i naturligt till- 

 stand ligga tillhopa, ett sugrOr, om hvars benarnning vi redan talat forut, sid. 45. Detta 

 bestar af 3:ne hufvuddelar, som aro bojde i ziczac mot hvarandra, sasom ett oinvandt Z 

 (se fig. 23. Det bor dock anmarkas att rnellersta delen (k) knappt kan fallas sa langt 

 tillbaka som pi denna figur). Forsta hufvuddelen, roten, utgOres blott af maxillernas hu- 

 meralstycken (i) med den mjuka huden som de uppbara och som innehaller svalget; - 

 det andra bestar af maxillernas kubitalst3'cken (k) med mellanliggande mentum; - - det 

 tredje af samtliga andstyckena af maxiller och ligula, hvilka i hvilande tillstand ligga 

 nedbojda bakat. Pa figurerna visas dessa delar onaturligt atskilda for att kunna ses sar- 

 skildt och tydligt. Sainma bojning af sugrOret finnes dock afven, i inindre grad, hos alia 

 de forut omtalade Hymenoptera; men den markes mindre, till folje af delarnes korthet. 



Maxillernas humeralstycke (i) ar hos Bien litet och tunnt, och stdder langre fram, an 

 pa andra Hymenoptera, vid gularvikens sidor, hvarigenom en stOrre rOrlighet uti sugrOret 

 uppkommer, emedan det kan skjutas langre framat. I hvilande tillstand ligger det bakat, 

 da rnaxiller och labiuin, sasorn hos Vespa, sluta tatt intill gularvikens ornkrets. Humeral- 

 stycket ledar ej emot sjelfva gularvikens bradd, utan emot en liten bage af 3 sma, skilda 

 hornstycken, som ligga utmed denna viks bakre rand (se fig. 25, e). Dessa sma stycken 

 torde vara att anse sasom ett afskildt Gularstycke. - Mellan de bada humeral- 



