58 SUNDEVALL, INSEKTEKNAS EXTREMITETER. 



dock larverna af Bi, Myror och Getingar afven kunna, bland de fiytande, nedsvalja ett 

 och anuat fast amne? hvilket jag forsuinmat att genoin undersOkning af tannens innoliall 

 efterse). De hafva iner eller mindre injukt hufvud af blek eller hvit filrg, sasom krop- 

 pen (se Tafl. Ill, afd. M). Det ar rundadt och kort med framskjutande mun utan tydliga 

 suturer for pannskolden. Vid Ofre sidan af hufvudet ses ofta en mOrk striimnu eller af- 

 lang, snedt stalld flack, soin tyckes vara en antydning till det blifvande ogat, liggande 

 under ytan. Antennerna (2) sitta hogt upp p hufvudets frainsida. De aro enkla, oledade, 

 ofta otydliga, ellcr nagot utskjutande och spetsiga, hvilka olikheter ses pa gimsku niirsta- 

 ende slagten af alia fatniljer. Rotstyckena af maxillerna och labiuin saminunflyta till en 

 enda stor, mjuk massa, soin undantriinger hela gularstycket. Palperna aro ganska sma, 

 af en, hOgst tva, enkla leder. Mandiblerna (0) plaga ej racka fullt tillsamman, hvarfore 

 en fin fordelning af fodan med dem omojligen kan ske; de synas mera bildade att fast- 

 h&lla de kroppar hvarur fodan suges, och parasiterna, hvilkas mandibler alldeles icke na 

 hvarandra (se fig. 50, 0), halla sig dock, allenast med dem, ganska starkt fastade vid de 

 larver eller andra djur, hvilkas safter de suga. Den stora, tjocka och mjuka ligulan (g) 

 kan visserligen skiljas nagot fran labrurn eller clypeus, men dessa delar ligga nastan alltid 

 tatt intill hvarandra. Midt emellan dem bildas blott en fin kanal for sugningen, soin for- 

 rattas af en liten munhala, hvars utvidgning och rOrelse man ofta tydligen ser pa dem 

 soin hafva mera genomskinligt hufvud. Oppningen for spinnorganet finnes alltid pa ligula, 

 ehuru ofta svar att se. 



Hoa Aculeata i allmanhet (figg. 48, 49) aro mandiblerna starkare, nagot plattade 

 och 2- eller flertandade. Clypeus ar stor, tydligen afskild och nagot framskjutande frarnom 

 hufvudets fasta del saint fOrsedd med tydlig labrum. Maxillerna hafva blott en palp (n), 

 soin dock ar 2-ledad, med forsta leden tjock. Labialpalperna aro tydliga och synas hafva 

 2:ne ledstycken (/). 



Formica rufa liknar de fOrra, men har sylspetsade mandibler och hvardera maxil- 

 len har 2 sma, nagot atskilda palper. 



Ichneumonidernas larver i allmanhet (se figg. 50, 51) hafva, som de foregaende, 

 h6gt och kullrigt, trubbigt, ehuru ofta ganska litet hufvud; men med stor, blott otydligt 

 eller icke afskild clypeus (c), som har foga markbar eller ingen labrum och ej skjuter 

 ned framom hufvudets sidodelar. Harigenom kommer hela det fasta hufvudet att nedat 

 sluta med en transverse!, nastan rat grans mot de nagot framskjutande undre mundelarna: 

 maxiller och labium. Dessa aro stora och tjocka och bilda tillhopa en ganska stor, undre 

 del, oftast utgorande J af hela hufvudet. De aro tiimligen langt hopvuxna och sluta sa 

 val tillsamman, att man ofta tycker dem bilda en jarnnt kullrig yta. Den nagorlunda 

 fria delen af maxillerna (k) ligger transvurselt utmed den namnda rata gransen och slutar 

 emot ligula, utan att racka deu andra. Han bestar af 2 nagot rOrliga stycken, som torde 

 motsvara en condylus och en cubitus. Dessa ligga hos nagra slagten i nara rat linea 

 (t. ex. Campoplex), men bilda an oftare en stark bOjning mot hvarandra (sasom hos 

 Pimpla, Ephialtes, Lissonota, Coleocentrus, Xorides). Den tjocka, rundade, trubbiga ligula 

 (g) ar fGga afskilil fran den annu vida stOrre, men ej tydligt utmarkta mentum, och lig- 

 ger mellan biida maxillerna. Ofvanpa hennes anda pliigur synas en liten begransad yta, 

 som innelialler spinuorganets Oppning (fig. 50, 51). Samtlige palperne aro smii och vartlika 

 eller knappt markbara. Mandiblerna (0) aro sma, syllika och ytterst hvassa. De ligga trans- 



