6. MUNDELAK HOS LEPIDOPTERA. 59 



verselt uti den rata gransen for Ofre delen af hufvudet, hvarest de fylla en liten vik vid 

 sidorna af clypeus, och aro sasom vanligt fastade vid hufvudets fasta sidostycke; men de 

 racka hvarandra ej pa langt nar. 



Braconiderna likna de nftst foregaende, men plaga hafva mera nedtryckt hufvud 

 med annu vida starkare framstaende mun. 



Pteromalinerne aro bildade nagorlunda sasom Ichneumoniderne, men med mindre 

 framstaende och rnindre tjocka undre mundelar. Antennrudimenterna sitta vanligen hogre 

 upp och annu langre atskilda. Hufvudet plagar vara ofvantill bredare och da det ses fram- 

 ifran bilda en rundad, nagot tresidig figur. 



Afven Cynipseae likna Ichrieumonerna; men de arter jag undersokt utmarka sig 



genom stOrre mandibler, soin racka till hvarandra och ligga sasom vanligt, snedt nedat 



riktade, utrned en liten, nagot frarnskjutande labrum. De aro ganska spetsiga med 2 

 eller flera hvassa tander i inre kanten. 



5. Lepidoptrernas larver torde af flera anledningar, och isynnerhet for de eget bil- 

 dade maxillernas skull, har fortjena en kort beskrifning, till jamforelse med andra larver 

 saint med imagines. De utmarka sig genom tydliga delar och en ovanlig likforrnighet 

 genom ordningens alia afdelningar. (Se Tab. I, G: figg. 32 37). Pannskolden (b) ar 

 alltid tydlig, bakat smal med nagot vagig grans, och alltid forsedd med 2:ne bakat hop- 

 l5pande intryckningar sasom ett omvandt Y, hvilket ar eget for derma ordning. Gular- 

 stycket ar oftast ganska kort och rnidtpa ofullstandigt (34, e). Clypeus (c) ar alltid tydlig, 

 transversel, men kort, och ofta rOrlig. Han bar en stor, rOrlig, frarntill urnupen labrum. 

 Antennerna aro sma; de utga fran hufvudets sidostycken vid rnunnens sidor. Om deras 

 egenheter talades forut, sid. 36. Ogonen (y), ganska sma, 5 eller 6 till antalet, bilda 

 en ofullstandig krans ned vid antennerna. - - Mandiblerna alltid starka med bred, tandad 

 egg f5r att afbita stycken. - - Maxillerna till st5rsta delen mjuka. FSrsta stycket (z) litet, 

 mjukt och hopvuxet med labii rot. Det andra (k) ganska stort och atfoljdt af 2:ne be- 

 tydligt mindre ledstycken, af hvilka det sista bar palpen m. m. Har intraffar saledes det 

 alldeles egna forhallandet, att det fOrst ar 4:de ledstycket, efter hvlket maxillens vanliga 

 tvaklyfning foljer. Vi hafva alltid i det foregaende sett, att det ar maxillens andra led- 

 stycke (kubitalstycket) som bar palpen. Dock finna vi hos Phrygarieid-larverna, som strax 

 nedanfdr omtalas, forklaringen af det ovanliga forhallandet och lara, att Lepidoptrernas 

 4:de maxillarstycke egentligen tillhdr bada palperna (den yttre och inre), hvilka, hos nagot 

 inera utbildade former, atskiljas (eller klyfvas) afven genom detta stycke, och derigenom 

 f4 en led mera. Det 3:dje stycket torde heist b5ra anses for ett genom verklig ledgang 

 afskildt kubitalstycke, da andra maxillarstycket, oaktadt sin storlek, kommer att motsvara 

 blott condylus pa fotterna. Hos Ofriga larver, utom dem af Hymenoptera, och hos alia 

 utbildade Insekter, plaga dessa bada stycken vara forenade till ett erida, som vi benamnt 

 andra, eller kubitalstycket. Sjelfva rnaxillarpalpen ar hos Lepidopter-larverna vanligen 

 mjuk, smal och bestaende af blott 2 ledstycken. Innanfor honom sitter, i maxillens anda, 

 den andra, nagot kortare grenen (35, m), som tydligen motsvarar inre palpen hos andra 

 maxiller; men han visar har den egeriheten att pa sitt forsta ledstycke anyo bara 2:ne 

 ganska sma, mjuka, enkla och niistan vartlika grenar. Insidan af rnaxillen och dess and- 



