60 SUNDEVALI,, INSBKTERNAS E XT BE M IT KTE R. 



stycken ar har icke, sasom hos de fiesta andra Insekter, forsedd ined borst eller andra 

 tuggredskap; men pa en sa lagt staende, eller ursprunglig uutxillarform kan man ej vanta 

 att finna dylika utbildningar. - - Labium ar mjuk och tjock. Dess menturn (/), soin li,u- 

 ger mellan badu maxillernas stora, andra ledstycken, ar alltid mer eller inindre forenad 

 med dem. Ligula (y) &r tydligen afskild, tjock, rundad och mjuk, och bar, under sin 

 framanda, 2:ne ganska sma, blott en-ledade palper (It) och under dessa, niirmare roten, eri 

 liten Spinnspets (SpinnrOret, tubulus textorius, gh), soin utgOr en af de inest utmarkande 

 delarna for dessa larver. Han ar hos de egentliga Lepidoptera alltid nagot utskjutande, 

 understundorn mjuk och ganska kort, nastan som en liten varta; men vanligare hornartad 

 och syllik; ofta mer an dubbelt sa lang som palperna. - - Labii .mjuka insida (valid inat 

 inunnen) bildar, Snda fram ofver ligula, en tjock, kullrig, tydligen begransad tunga (33 

 och 35, fp), som i hvilande stallning passar jamnt in i tornrummet mellan inandiblerna. 

 Hon ar ett tydligt smakorgan. Derefter fbljer svalget, som ar ganska vidt och bildadt 

 for att genom muskelrorelse nedskaffa de afbitna styckena af fodoamnen, hvilka ater ut- 

 komtna genom anus, hopgyttrade till stOrre massor och utsugna. Dessa smastyeken (eller 

 bitar) sondertuggas alldeles icke vidare, sasom man vanligen plagar antaga (t. ex. BUKMEI- 

 STER, Handb. I, 376), utan de ga sii hela genom tarmkanalen, att de i exkrementerna alia 

 aro lika och hafva oforandradt sarnma form som da de afbetos, hvarfore man af dem 

 igenkftnner formen pa mandiblernas egg eller tander, och med sakerhet kan bestanima lar- 

 vens art. 



Phryganeidernas larver likna ganska nlira dem af de egentliga Lepidoptrerna 

 (Glossata), men hafva mera ombytliga former. Antenrierna saknas oftast, men hos en del 

 synas de sasorn en liten varta p& hvardera sidan, nara munnen. Ogonen aro vanligen 

 blott ett pa hvardera sidan, ganska litet och understundom sittande h5gre upp ofver mun- 

 nen. Pannskoldens intryckningar aro inindre tydliga, men synas dock oftast. Clypeus 

 och labrum sasom hos de nastforegaende. Mandiblerna oftast mera spetsiga. - - Maxil- 

 lerna aro hos en del arter bildade sasorn p& larverna af Glossata, med 2 sma ledstycken 

 mellan palpen och det stora, andra maxillarstycket; men hos andra finncs blott en af 

 dessa inindre ledstycken, hvaremot yttre palpen ar 4-ledad. Inre palpen har alltid en led 

 inindre an den yttre, och tyckes alldeles icke vara 2-grenig. - - Ligula ar nagot mindre an 

 den hos fjaril-larverna, men bildad sasom hos dem. Palperna och spinnroret plaga dock 

 vara ganska korta, vartlika eller till och med knappt markbart utskjutande. 



6. De fullbildade Lepidoptera (Tafl. Ill: A, B, C) hafva hufvudets och munnens 

 delar i hog grad olika med de fdrut beskrifna och med samma delar hos larverna. Sa- 

 som vanligt hos flera insektordningar upptaga nu ogonen en stor del af hufvudets yta 

 och nackhalet ar starkt samtnandraget, hvarigenorn hufvudet fatt en bakre yta. Fran 

 sidostyckena utgar en hornstrimma, som utgOr nackh&lets undre kant och hvaremot de 

 tva stjelkarna fran prothorax (episterna; fig. 6 rr) stdda; men gularstycket saknas och 

 ersattes blott af tunn, mjuk hud (e). - Pa hufvudets framsida synes intet spar af suturer 

 for Pannskold och Clypeus; men Antennerna (z fig. 1, 4, 9), sorn hos larven voro 

 belagna nara invid munnens sidor, framom 6gonen, sitta nu nara tillsamman, hOgt upp pa 

 hufvudet. De hafva saledes blifvit langt forflyttade, hvilket endast har kunnat ske genorn 



