6. MUNDELAR HOS PHRYG ANEIDE UN A. 63 



stodande mot hufvudets sidodelar, samt med ett par palper (fi), som sitta langre atskilda 

 uti dess bakre del. Det ar saledes en forening af mentum och ligula. Dock synas bada 

 dessa delar atskilda pa Bornbyx inori (fig. 7, 8 : /, g) hos hvilken den storre mentum ar 

 foga hard och bar, framat, en rundad, nagot mera upphojd ligula, hvilken omgifves af en 

 svart, hornartad ring och ofvanpa bar tva sma klubblika palper (fi). D& labium har 

 den forstnamnda, enkla fonnen, ar den (atminstone hos Dagfjarilarna) delad genom en 

 langs-sOrn i tva stycken, sorn latt atskiljas. Uti frarnre delen af denna sOin ar bradden 

 nedbojd sasom en srnal latnell, som snart aflagsnar sig fran den rnotsvarande och slutar 

 med att st5da mot hufvudets fasta sidodel nedom nackhalet. Labialpalperna (/*) aro, 

 utom hos Bornbyces, ganska stora, 3-ledade, framat liggande och starkt fjallhariga. De 

 tyckas aldrig saknas hos Lepidoptera. Deremot synes ingen lernning af larvens spinnspets. 



7. Phryganeiderna, hvilka, sasom vi forut anmarkt, af manga skal maste foras till 

 Lepidoptrernas ordning, och alldeles icke till Neuroptera, visa samma bildning som de fOrra 

 af hufvudets fasta delar, men mundelarne afvika betydligen fran deras. Emellertid ofver- 

 ensstamrna de med Fjarilarnes uti mandiblernas beskaffenhet, samt deruti, att maxillerna 

 aro hOgst reducerade och odugliga sasom mundelar, men hafva stora bihang: har yttre, 

 dar inre palpen, och att tillsatsen saknas hos bada. Dessa mundelar hafva blifvit be- 

 skrifne eller afbildade af Hera, sasom af OLIVIER i Enc. Meth. VI; SAVIGNY, Memoire, 

 1816; PICTET, Rech. sur les Phryg., och BURMEISTER, Handb. der Ent. I, 885, men likval 

 ar en ny framstallning alldeles icke ofverflodig. (Se Taflan III, afd. D). Hela det fasta 

 hufvtidet (cranium), med entocephalum och dess marken, antennernas lage, den store 

 clypeus och den hinnartade gula aro bildade fullkomligen sasom hos Fjarilarna och behof- 

 ver ej anyo beskrifvas; men munnen, hvilken, pa samma satt som hos dem, upptager hela 

 undre sidan af hufvudet, har stor Oppning rnellan de atskilda, rOrliga mundelarna, hvilka 

 rundtomkring omgifvas af cranii tydliga, utstaende kant, som pa sidorna framskjuter i en 

 vinkel (vid a, figg. 10, 11, 12). Mandiblerna (0) aro sma rudiment af lika form och 

 lage med dem hos Fjarilarna, men torde understundom saknas. De aro genom en tunn 

 hinna forenade rned basis af labrum. Labrum (c/) ar stor, aflang med en svagt intryckt 

 rarina pa undre sidan. Vanligen har labrum en lang, smalare, framre del; men hos slag- 

 tet Mystacida m. fl., som hafva kortare labium, ar han oval och rnindre langstrackt. 

 Maxillerna (i, k) aro ganska sma, men rOrliga, och fastade med ledgang under hufvudets 

 kant, bakom dess sidovinkel, nara invid den hinnartade gula. De hafva bade humeral- 

 och kubitalstyckena ganska tydliga, men sma och smala, och bildande en bakat riktad 

 vinkel, samt aro genom hud forenade med den mellanliggande labium; isynnerhet ar ku- 

 bitalstycket (k) dervid starkt fastadt. Detta sednare bar i andan en lang. 5- till 3-ledad 

 palp (n), hvars forsta led ar ganska kort. BUUMEISTER omtalar en tydlig inre palp (galea), 

 hvilken dock ej finnes hos slagtet Linmophilus. Afven epigenys saknas fullkornligt. Ma- 

 xillerna aro belt och ballet odugliga sasorn tuggredskap och hafva har ingen annan 

 funktion an att bara och rora labium och palperna. Labi urn ar aflang, stor och tjock, 

 sa att den kan fylla munkaviteten anda upp under clypeus. samt lika mycket utskjutande 

 under cranium, som labrum. Forsta stycket (mentum) utgdr stOrsta delen. Det Ofvergar 

 i den hinnartade gula och ar fastadt rnellan maxillerna. sasorn nyss beskrefs, samt saledes 



