(U; SUNDEVALL, INSEKTERNAS EXT RKMITKTER. 



snabeln. Sadant ar det hos flera af suuitiugorna, och boskrcf's utlorligen af STENHAMMAH, 

 i hans Revision .. af Svenska Ephydrimp, Vet. Ak. Handl. 1848, p. 87, och i Copromy- 

 zinae Seand.w ibid. 1845. For detta organs ovanliga utscendo kallar han det Prajlubrum, 

 men med bifogad aniniirkning att det motsvarar clypeus hos Coleoptera. 



Ofre grauscn af' epistomet bildas af en tvarspringa, soiu ofta ilr hopvuxen eller 

 t'Oga mJlrkbar, sasom hos Tabanus och de hardare Syrphici; men hos Musri formes leder 

 den in till en toin sack, bildad af en injuk och spanstig hud, hvilken saknar annan 

 dppning an genoin pannspringan; han kan benamnas Pannsacken (Saccus frontalis; fig. 

 16, 26, 27: v). Han ftr betydligt stOrre hos Musca carnaria, an hos M. vomitoria, men 

 storst hos en del mjukare Ahthomyiae och hos nilgra af smaflugorna. Da man sakta 

 klammer en af dessa flugor inellan fingrarna, ser man lionom ofta, genom luftens pa- 

 trangning inifran, springa fram sasom en blasa eller ett horn i pannan och hos nyklackta, 

 annu mjuka flugor, ser man honom ofta, tillika med hufvudets hela framsida, spannas ut 

 sasom en ofantlig knOl, blott genom djurets egna mtiskelanstrftngningar, hvarigenom luf- 

 ten drifves franiat; men da atergar sacken genast in i hufvudet, sa snart patrangniiigeii 

 upphoT. REAUMUR bar utforligt beskrifvit hum den till khlckning fardiga ftugan sOnder- 

 spranger framdelen af puppskalet genom hufvudets uppblasande pa detta satt. (REAU- 

 MUR Ins. IV, Mem. 8. Oin mundelarna hos Diptera, ibid. .Mem. 5;~ hos Culex, 

 .Mem. 15). 



MunOppningen ar hos Diptera ganska liten och utgOres, sasom hos andra Insekter, 

 af det fasta hufvudets bradd, fran hvilken ingen gular-del synes afskild, samt af clypei 

 nedre (bakre) anda. Uti denna Oppnings bradd fastas, sasom vanligt, de yttre mundelarne, 

 af hvilka de fleste aro smala, syllika och mer eller mindre hardt hornartade, men ej all- 

 tid stickande. Blott Labium ar stor och tjock och bildar yttre slidan af en sugsnabel 

 (Haustellum; se f5rut sid. 45), som liar, langsat sin Ofre sida, en stor ranna, hvari alia 

 de Ofrige mundelarne ligga tatt tillsarnman. Rannans braddar plaga gii narmare tillsam- 

 mans nagot fore Findan, sa att hon dar nastan liknar ett ror, genom hvars oppna anda 

 de inneliggande mundelarnes spetsar kunna utskjutas. Labii fOrsta stycke (Mentum, /) 

 ar ofta ganska litet, blott i form af ett hudveck hos Tabanus; men da clypeus ar hori- 

 zontel och mera rOrlig, ar det langre. Andra st} r cket (Ligula, g) ar deremot stort och 

 tydligt och bildar en ledgang mot det forsta, sa att spetsen pekar framat. Det 8r egent- 

 ligen detta stycke som utgOr snabeln och innehaller rannan mod mundelarna. Ty eme- 

 dan bade clypeus och sjelfva svalget racka anda ned genom forsta stycket, och utgOra 

 det st6d som uppbar detsamma, sa ligger sjelfva munOppningen egentligen i detta forsta 

 styckets slut, tatt 6fver ledgangen, hvarest labrum fastes. Under sin anda bar ligula 

 vanligtvis 2:ne stora lappar eller flikar (ftfl), som hos en del slSgten aro harda och horn- 

 artade, men dock tydligen utrnarkta, sasom hos Asilici (fig. 18, 19); men hos stOrsta an- 

 talet Diptera aro de mjuka och rorliga och kunna starkt utvidgas genom en vatska, hvar- 

 med de fyllas inifran, men som svarligen kan vara saliven, ty den uttOrames ej, utan 

 drages tillbaka inat kroppen, hvarigenom lapparna ater blifva mindre. Dessa lappar lag- 

 gas tatt intill den yta hvarur Insekten suger och liksom fastsugas dervid. De synas 

 utat strimmiga och tyckas hafva en inre byggnad, som liknar dem i ligula hos Hymeno- 

 ptera. Det ar dessa lappar, som hos Myopa och Bucentes (eller Siphona geniculata) 

 blifva smala och starkt forlangda bakat, samt ganska rSrliga, hvarigenom de komma att 



