70 SUNDEVALL, INSEKTEKNA8 EXTREMITETEK. 



bitalstyckets inre hOrn utgar den langa maxillarspetsen (kaktillsatsen), som iir alldeles f'ri 

 utanfor huden. Han kommcr f'ram, med roten, vid yttre sidan om mandibeln, och moste 

 saledes vara tamligen starkt bOjd for att kunna lagga sig intill de ofriga mundelarna (pa 

 figuren 17 ses han fran updre sidan). Han ar inindre bred ftn mandibeln men bctydligt 

 tjockare och tyckes dels tjena sasom stod at detta organ, dels att utvidga det deraf 

 gjorda halet; men bans anda ar fOga spetsig; snarare nagot trubbig. Pal pen (?>, fig. 

 17, 14) utgar under kubitalstyckets anda och bestar af 2 leder: den tbrsta liten, den an- 

 dra ganska stor, isynnerhet hos honorna, och starkt bojd, hvarigenom han kan lilgga sig 

 ofvanpa hela sugsnabeln. 



Hos Asilici har munnen en bildning som star midt emellan den hos Tabanus och 

 Musca. Epistomet ftr stort och clypeus ar horizontal och inbojd, men han ar fastsittande 

 och svalget ar saledes foga rOrligt (se afd. F; figg. 18 23). Detta bar afven till form en 

 mera likhet med sarnma del hos Tabanus. Det ar upprattstaende oeli f'ram till ej djupt 

 urhalkadt, men racker foga Ofver clypei frainanda, rned hvilken det dock ar forenadt ge- 

 nom en muskel *). Dess ofre anda ar bredare, med rundade, utvidgade och tjocka vaggar 

 (fl*"*. 18, 21, 23: t) och saknar utskott; men ofvanpa densamrna ligger, starkt filstad, en 

 liten rund, horizontel skifva (tw, saint fig. 22) med nagot upphojd kant, ett rundt hal 

 midtuti och 2 syllika spetsar bakat. Denna skifva ar hvitaktig och ganska fast (sedd hos 

 arter af bade Asilus och Laphria). Ofvanpa henne hvilar eri injuk, rundad massa, som 

 sv&rligen kan vara annat an hjernganglium, hvilket framifran afger antenn-nerverna. Af- 

 ven bakat, utmed och under de tva spetsarna, afga delar, som tyckas vara nervstam och 

 oesophagus, hvilka dock ej kunnat tydligen urskiljas pa de exemplar jag haft att under- 

 sOka. Fran den runda skifvan afga vidare muskier upp till pannan, sasom hos Tabanus. 

 Fran det harda evalgets framkant gar atminstone en stark muskel till sidan af clypfiis 

 och fran dess baksida en muskel (?) till nackh&let (eller dess kant?). Nediv dch-n af det 

 harda svalget tyckes bar utgOra ett skildt, nagot litet rOrligt sty eke (se figg. 18 och 21). 



De yttre mundelarna aro ganska eget bildade. Hos Asilus ar labium ganska stark 

 och hard med tva tydliga lilppar sasom hos Tabanus, hvilka dock aro harda, hornartade 

 och slata, och bilda en kagelforinig, hard spets (18, fig). - - Labrum (20, 21: d) ar gan- 

 ska kort med tvar, icke hard iinda, men liksom hos Tabanus forsedd nu-d ett l;ings- 

 ror. Sugspetsen (q) ar har storre och starkare an de ofrige delarne, nagot hop- 

 tryckt, med ett langsrOr som bildas af en djup kanal i det harda orgauet, Ofvertackt af 

 mjuk hinna. Andan ar hard och hvass, med nedat sluttande kanter af rannan, hvilkn, 

 ett langt stycke bakat, ligga nara tillsamman, hafva ytterst fina, tattstaende, bakitiiggaade 

 s&gtander och aro pa yttre sidan tint, gulaktigt ludna. Maxillspetsarne (?/;) aro 

 ganska starka, sa langa som sugspetsen, och bilda 2:ne djupa rannor eller halfslidoi 1 

 at dess sidor. En liten palp (n) sitter liksom pa Tabanus. Mandibler saknas. 



Hos Laphria aro de i slidan liggande delarne sadana som hos Asilus, med hogst 

 ringa olikheter, sasom att labrum ar an kortare och sugspetsen mera hoptryekt, med liingrc 

 stracka af kantenia sagtandad. Men sjelfva labium ser belt annorliimla ut. Den ar 

 tunnt hornartad, sinal och glatt, i form af en hoptryekt cylinder med ena Ofre kanten 

 betackande den andra sa tatt, att man ej under synglaset, utau fOrst genom tilllijelji af 



*) Jag har endust hnft tillfulh- att undersokn torra och i vatten uppmjukadc exemplar, hvilket mqjligtvis kan 

 vara orsnken dcrtill, att svalgets ofre iinda alltid bcfunnits alliigsnad fran cpistoma, 



