6. MUNDELAR HOS HEMIPTKBA. 75 



knOlar. Slidan ar med hud filstad under de nagot utskjutande, har tatt hopliggande an- 

 darna af bada de nyssnamnda gularstyckena. Hon &r fast, ofta hard, med tatt samman- 

 slutande braddar och afsmalnande anda, men ej stickande; det ar de inneliggande delarna 

 soin sticka. Labrum ar hos Cicadaria; tarnligen fast, nastan hornartad, slat och srnal, 

 samt helt kort, med den nagot tillspetsade andan instucken i slidan. Undertill fir labrum 

 forsedd med en ranna, som blir bakat djupare och stracker sig ett godt stycke in under 

 clypei anda, hvarest hon fullstandigt omfattar munborsten, sasom en ring eller ett kort 

 ror, och lagger sig intill det harda svalgets framanda. Pa ett uppblotadt exemplar sag 

 jag tydligen ett fint hudrOr, som ofvergar fran labri ranna in genom ett hal i svalget. 



De Ofrige delarne, rnandibler och max i Her, likna till utseendet fina borst eller 

 harstran, hvilka ligga tatt tillsamman uti slidan och bilda dar blott ett erida fint, 

 borstlikt sugrOr, som i hvilande tillstand racker jamnt till slidans spets, men som kan' 

 strackas fram derur med andan. Det bestar ej blott af ett enkelt r&r, utan af 2:ne: det 

 ena inuti det andra, hvilka hvardera aro sammansatta af ett par, at insidan rannfortniga 

 sidohalfter eller halfrOr, som under clypeus och labrum sammantraffa fran bada sidorna 

 och sedan aro fastade tillsamman med de rnotstaende braddarna. Dessa delar aro ej, sa- 

 som hos andra Insekter, fastade vid hufvudets fasta bradd omkring munnen, utan vid den 

 mjuka huden, djupare in uti munnen. Bada aro fullkomligt enkla, utan leder och utan 

 palper; ty den palp, som man trott sig finna, ar blott ett muskelfaste. Det synes alltsa 

 ovisst hvilket par som egentligen motsvarar maxillerna eller mandiblerna. SAVIGNY be- 

 namnde det inre paret maxiller och det yttre mandibler, sannolikt pa den grund, att det 

 forras rotter och muskier ligga bakom (under) det sednares; men mojligtvis torde denna 

 bestamning ej vara riktig, hvilket tyckes folja, dels af jamfOrelsen med Thrips, dels deraf, 

 att maxillerna plaga vara de delar som hos andra Insekter omsluta de Ofriga. Genom 

 unders5kning af farska exemplar torde fragan kunna besvaras; men tills vidare aro nam- 

 nen for det praktiska anvandandet likgiltiga. Hos den del som motsvarar maxillen, maste 

 det langa, fina halfrOret betraktas sasom en tillsats (epigenys), hvilken borjar genast, utan 

 led, fran den nagot tjockare roten, som fOrestaller maxillens ganska fSrkrympta stam. 

 Inre parets delar, som tyckas utgOra det egentliga sugroret, aro isynnerhet starkt samrnan- 

 fastade- anda fran labri rot; de kunna med andan skjutas nagot utom det yttres. Dessa 

 sednare aro hos Cicada nara dubbelt sa tjocka som de mellersta. De aro vida mindre starkt 

 sammanfastade, men bilda dock ett fullstandigt r5r omkring det inre rOret. Nyttan vid 

 sugningen af ett dylikt yttre r5r kan synas nagot tvifvelaktig, hvarfore man kan fraga 

 om de mojligtvis tjena till utlopp f5r saliven, som, enligt LEON DUFOUR, skall uttommas 

 genom fina utfOrsgangar under det harda svalget (tungan. Jfr. BURM. 1. c. 173). 

 Bada paren borja med sina muskier och muskelfasten anda bort fran nacken och fylla 

 till storre delen hufvudets sidor framom ogonen, utanfdr sidan af pannskdlden, hvarest 

 de, bakat (d. a. undertill), hvila uti det fOrut omtalade nagot konkava gularstycket. Hvar- 

 dera roten utvidgas har bakat till en stor, bladformig lamell och en smalare hornstjelk, 

 vid hvilka bada delar musklerna fastas. Dessa aro stora och utgSras for hvardera paret 

 af en elevator, som med andra andan fastas i hjessan, utanfor ocellerna, och en depressor, 

 fastad framat (nedat) mot munnen, vid gularstycket. Bade det bladforrniga muskelfastet 

 och sjelfva musklerna, som tillhOra det mellersta paret, aro betydligt mindre an de som 

 tillhOra det yttre, och ligga under dessa (framtill betackta af dem) samt nagot innanfor 



