80 SUNDEVALL, INSEK'TERNAS EXTUEMITETER. 



antennerna, och upptaga jftmte dem en stor grop pa livardcra sidan, inellan skalets 

 frarnkant och clypeus (36 zz); men hos Brachyura blir, genotn antennledernas hopvllxriing, 

 ett skenbart annat fOrhallande (se strax nedan). Vi hafva forut omtalat ogonen sasorn 

 icke egentliga eller urspruugliga extvemiteter. Clypeus (c; Epistoma MILNE EDW.) ar 

 afskild genom Oppen sutur eller mjuk hud. Han ar stor och transversel, beliigen helt och 

 hallet under alia antennerna, mellan dem och munnen. Hos Astacus (se fig.) liar han frain- 

 till ett 5-sidigt utskott, belaget mellan bada sidornas antenner. Framuti clypeus fiistas 

 Labruin (d), soin ar tnjuk, liten och rundad saint obetackt. - - Efter labruin fdljer mun- 

 oppningen, som ar longitudinel, mellan 2 mjnka, tillslutbara lappar (t), och leder direkte 

 in till magen, som hos Dekapoderna ligger i hufvudet. 

 Extremiteterna aro foljande: 



1. Forsta eller ofre antennparet (36 z l och 37) ar belaget vid medellinien, frarnst 

 i hufvudet. Bada dessa antenner stOta saledes tatt intill hvarandra. De besta af 3 enkla, 

 cylindriska leder, hvarefter folja 2 (hos Palwtnon och Squilla 3) ungefar lika stora grenar 

 (flagella). 



2. Andra eller undre parets antenner (36 z 1 och 38) sitta tatt intill det fSrra, men 

 sinsemellan betydligt langre atskilda, hvarfore. man vanligen, och isynnerhet hos Brachyura, 

 kallar dem yttre paret. Hos Astacus aro de tva forsta lederna ganska tjocka, men 

 korta*), och bara, utorn den egentliga fortsattningen, hvar sin sidogren af blott ett enda 

 stycke (fig. 38: 26 och 36). Tredje och 4:de lederna 8ro srnalare och cylindriska, hvar- 

 efter foljer blott en, mangledad, borstlik fortsattning. Pa forsta ledstyckets undre sida ses 

 den knOl, som ansetts innehalla hOrselorganet (38*), hvars kavitet synes pa den mot cly- 

 peus vanda sidan **). Hos Krabborna (Brachyura) aro dessa antenners fOrsta och andra 

 ledstycken annu bredare an hos Astacus, men fullkomligen satninanvuxnn, ej blott sins- 

 emellan, utan afven med clypeus och med ryggskalet vid Ogat, utan att rnarken synas efter 

 hopvaxningen. Detta gOr, att de ofriga lederna. som till antal och form plaga likna dem 

 hos Astacus, men aro sma, tyckas utgOra hela antennen, och att denna tyckes sitta langt 

 utanf5r, till och med nagot bakorn forsta paret. Det nyss omtalade, fOrmodade horsel- 

 organet sitter dock pa sitt stalle, pa det fastvuxna forsta ledstycket. 



3. Genom clypeus afskiljas antennerna fran munnen och dess bihang, af hvilka det 

 hufvudsakliga paret hos Krustaceerna, efter en, sasom det synes mig, oriktig jamforelse, 

 kallii.- Mandibler; men vi skola tills vidare behalla detta namn, fdr att undvika fOrvil- 

 lelser, och omtala sednare deras motsvarighet. De ligga vid sidorna om munnen och aro 

 med ledgang fastade vid det benstycke som bakat begransar hufvudet, vid dettas forening 

 med ryggskalet (36 6 och 39). De besta af ett stort och hardt ledstycke, som pa ofre 

 sidan bar en 3-ledad, tjock palp, och i andan ett stort, tandadt, ernaljlikt stycke som for- 

 rattar tuggningen, liksom en oxeltands krona. Enligt de tecken till delning, som fiiinu:- 



') Det bander bar med andra leden, s&som oftn med korta leder, d& de aro inklamda eller biira flera: att de 

 blifva delade; <l;i man liitt kan forledas att i deras skilda delar soka markeu efter flora leder, som man tror 

 biira nonnalt finnas. 



") K ROVER bar visat, att detta organ for bristcn pS horselstcnar svarligen kan vara ett horsclorgnn; men att 

 ett verkligt borselorgan limns i forstn leden af ofre aiitcnnerua hos nastau alia Dekapoder. Dock hafva u&gra 

 {&, ]agre former detta organ belaget pa andra stallcn: hos Mysis h'unes det i stjertens simfotter (KROYER, i 

 Afh. om slagtet Sergestes, och isynnerhet i tilliigget dertill; K. Danske Vid. Selsk. Skrifter. 5:te Ewkke. 

 Naturr. Vol. 4). Detta organ synes ganska tydligt bade hos Palteraon och Squilla, i antennroten. 



