82 SUNDEVALL, INSEKTERNAS EXTBEMITETER. 



Iftgger sig tfttt omkring inandibcln, nilst bakom tuggtillsatsen. Ratt bakat kan kaviteten 

 tillslutas af pseudognatherna, till hvilka kakfotterna blott tyckas vara en sort lijelporganer 

 for att Ofvertacka alia mundelarna. Uti dcnna, salunda fullstandigt tillslutna, yttre mun- 

 hala hopas den tint sOnderdelade . fodan af mandiblerna, for att infOras i sjelfva inunnen, 

 sannolikt genorn lapparnas rOrelse; men en vattenstrOm, som appenbart kan bakifran in- 

 drifvas af pseudognatherna, torde dels vara i stOrre eller mindre grad bebjelplig vid svalj- 

 ningen, dels tjena att bortskaffa det odugliga. Det ar svart att, utom tillstangningen, inse 

 nagon annan nytta af dessa delar. 



10 14. De egeutliga gangfetterna, under thorax, aro 5 par, tillhOrande hvar sitt 

 odelade segment, och bestaende af 7 leder saint barande galar vid roteri. Det fOrsta af 

 dessa par (de stora kraftklorna) sitta fastade i ett stOrre hal (36, 3:o) 



15 21. Abdominal- eller stjert-segmenterna aro hos KrJlftorna 7; hos Krabborna 

 ofta, genom hopvaxning eller forkrympning, farre. Ett eller flera af dessa segmenter plaga 

 sakna extremiteter, hvarfere dessa sednares antal bar ej kan uppgifvas. 



Till jamforelse kunna vi bifoga en Ofversigt af extremiteter m. rn. hos Squilla mantis, 

 som redan blifvit namnd sasom en af de mest afvikande formerna af Podophthalmer. 



Hufvudets frarnsta del ar, sasom forut narnndes, afskild, barande Ogonen och fOrsta 

 antennparet. Clypeus ar mjuk och ovanligt stor, midtat upphojd saint mot Sndan hOgre 

 och vidare, Ofvertackande Labrum. (Samma bildning ses hos Pakemon squilla). Mun- 

 Sppningen har ej sa bestamda lappar som hos Dekapoderna. 



1. Ofre Antennerna aro bildade som hos Kraftan, men stOrre an de undre och med 

 3, ej fullt lika stora slutgrenar. 



2. Undre Antennerna, i det hufvudsakliga sasom hos Astacus; men fdrsta lederi utun 

 sidogren. Den andra har en sadan, svarande tuot den hos flodkraftan (38. 36), bestaende 

 af 2 leder: 1, liten; 2, mycket stor, aflangt bladformig, cilierad och vanligen bakat bojd. 



3. Mandibeln, ganska stor, med smal palp samt spetsad, hvasstandad tuggtillsats och 

 en annan dylik riktad framat. 



4. Labialflikarne, aro rundade och tamligen stora, belagne belt och hallet bakom 

 munOppningen, men dock utgaende fran dess bradd och fullkomligt atskilda. 



5. FOrsta Pseudognathen , nastan kortare an labialfliken och belagen bakom dess 

 yttre del, tamligen langt fran medellinien. Till formen liknar ban den motsvarande hos 

 Astacus, med liten palp. 



6. Andra Pseudognathen, betydligt stOrre an den fOrsta, utan palp, men plattad och 

 6-ledad, rned de 3 fOrsta lederna inat utvidgade, de 3 Ofriga nedbojda. Till yttre utseendet 

 liknar ban kakfotterna hos Astacus. Han ar fastad lika langt fran medellinien som den 

 forra, men tyckes tillhora samina segment. 



7. Tredje Pseudognathen, ar flerdubbelt langre, smal, nastan trind och fotlik, 6-ledad. 

 Den 5:te leden ar rundad och plattad; den 6:te ar blott en liten klo. Han ar fastad vid 

 sidan af samma segment, hvarpa de 2 fOregaende paren sitta, och bar, vid forsta ledens 

 rot, liksom de fdljande 4 paren, en liten, rundad lamell (i stallet for Dekapodernas galar). 



Anda hit racker hufvudet, ty det segment, hvarpa n:o 7 sitter, ar fiistadt vid yttre 

 skalet och synes ej afskildt. - - De foljande segmenterna aro hvarken fastade vid eller be- 

 tackta af skalet, men sinsemellan ledade och rOrliga. 



