S} SUNDEVALL, INSEKTERNAS KXTREMITETER. 



Hos Oniscus, som, efter de 5 storre, blott bar 1 eller 2 leder, aro dessa nara lika de 

 foregaende. 



3. Mandiblerna vid roten ganska breda; tuggandan svart, smal, men stark och tan- 

 dad; den kan knappt doljas under clypeus. Palp saknas; men den finnes hos nagra af de 

 lagsta Isopodformerna. 



4. Labialflikarne, likna dem hos Squilla, liksom sjelfva munOppningen. De utga tatt 

 tillsamman fran munOppningens bakre bradd, Ofver andan af hufvudets sternum. De aro 

 slata och nastan runda, vid roten smalare och fersedda med en ganska liten inre flik. I 

 sitt naturliga lage aro de fran roten utat riktade och sluta tatt intill mandiblerna. 



5. Forsta pseud ogna then, foga kortare an mandibeln och fastad nast bakom den, 

 langt fran medellinien. Han tyckes besta af blott ett, nastan rakt, ej sardeles tjockt stycke, 

 som pa inre sidan (!) bar en kort, syllik palp eller inre fortsattning, och i andan ar vap- 

 nadt med starkare, svarta, krOkta taggar. 



6. Andra pseudognathen, ar ej fullt sa lang som den fOrsta, men bredare, vapnad 

 nastan som den och fastad bredvid, ej bakom honom, narmare sternum. Han bestar af 3 

 leder, af hvilka 1 och 2 aro inat, pa vanligt satt, utvidgade till lameller; den 3:dje ar enkel. 

 Han liknar saledes den 3:dje falska kaken hos Kraftan (fig. 42) om blott palpens smala 

 anda derifran borttages. 



7. Tredje pseudognathen, ar mer an dubbelt sa lang som du foregaende och ganska 

 fotlik, hvarfOre ban afven plagar kallas maxillarfot, ehuru han icke motsvarar Dekapoder- 

 nas kakfotter. Han ar fastad nast bakom den fOrra (6), intill sternum och vid hufvudets 

 bakre bradd. Han bestar af 7 plattade leder saint en klo i spetsen. Forsta leden ar 

 ganska liten, men bar, utat, en sidogren af ovanligt utseende: sasom en oval skifva, af 2 

 leder, halften sa lang som sjelfva extremiteten, men nagot bredare. Hos andra slagten fir 

 denne sidogren af annan storlek eller form. Tredje leden bar, pa inre kanten af sin inat 

 vanda sida, en liten, framat staende, rOrlig lamell. De sista 4 lederna utgora en slags 

 yttre fortsattning eller bred palp, som ar mot andan inat bojd och svagare tagg-cilierad. 

 De tre fSrste lederne, samt lamellen pa den 3:dje, hafva tillhopa en alldeles rat inre kant, 

 som ligger tatt sluten intill den motsvarande, sa att man skulle kunna anse dern nagot 

 fOrenade, hvilket de dock ej aro. 



8 14 aro vanliga gangfotter, som har ej behofva beskrifvas, fastade under sidorna 

 af hvar sitt val atskilda segment af thorax. 



De foljande segmenterna bilda stjerten (abdomen). De aro variligtvis 6, men variera 

 betydligt: anda till blott 2. Hos Idotea entomon aro de 5. 



Amphipoderne afvika nagot litet fran ofvanstaende beskrifning, och narma sig nagot 

 mera till Dekapodernas bildning. Hufvudets fasta del samt clypeus och labrum omtalades 

 jamte dem hos Isopoderna. Extrerniteterna aro: 



1. Ofre antennerna, sitta tatt tillsamman, hafva 3 cylindrisku storre leder, hvarefter 

 foljer en langre, mangledad fortsattning och ofta, men ej alltid, en liten sidogren. 



2. Undre antennerna, bOrja variligen med blott 4 stOrre leder, af hvilka atminstone 



4 och 5 aro langre och cylindriska. Derefter foljer den smalare, mangledade delen. BRU- 

 ZELIUS antager uti sitt fortjenstfulla arbete, Gammarideai Suecise (Vet. Ak. H. 1859), att 



5 storre eller basal-leder skulle ofta fbrekomma, till och med kunna anses for det normala 



