20 SUNDEVALL, INSKKTKKNAS K XT K K M ITETER. 



ett par Iftngre och 2-ledade, och hos .M\ nuliderna (TberaphoM LATR.) aro de blott 4, im-d 

 Ofre paret langa och 3-ledade. 



Skorpionernas s. k. kamtnar (pectines) torde mOjligtvis afven vara ett par abdo- 

 ininal-extremiteter, af hOgst cgendomlig beskaffenhet. De aro i allt hufvudsakligt f'nllkom- 

 ligen lika hos alia Skorpioner, men iritet spar af liknande organer tyckes finnas hos nagot 

 annat bekant djurslllgte, ej en gang hos Thelyphonus eller de Ofriga som visa slagtskap 

 med Scorpio. Utan tvifvel sta de i gemeriskap med kons-organerna, och sitta nast bakoni 

 dessas Oppning pa det lilla trekantiga stycket, soin utgor fcrsta buksegmentet af abdoinni. 



CAP. 4. Inscktoriias vingar (artus thoracis dorsales). 



Rygg-extremiteter pa thorax, sasom en fran abdomen skild del, forekomrna allenast 

 hos de hOgre utbildade Insekterna och efter furegangen fdrvandling fran ett larvtillstand, 

 hvilket dock hos Orthoptera foga skiljer sig fran det utbildade tillstandet. - - Dessit c.\- 

 tremiteter antaga alltid forinen af vingar; de aro utbredda, tunna, vanligast hinnartadc, 

 med fastare adror, som gifva styrka at vingen. De uppkomma vid fOrvandlingen fran 

 larv till pupa, mellan rygg och sidostycket, i form af en liten bracksack, som innohallcr 

 en vatska samt nagra skiljevaggar och tracheer, hvilka sedan bilda vingadrorna. De fore- 

 komma endast pa mellersta och bakre segmentet af thorax. Blott hos Lepidoptera 

 (med Phryganea, som tillhOr denna ordning och icke Neuroptera) tyckas ett par sma am- 

 nen till vingar finnas pa prothorax, hvilka dock aldrig blifva fullbordade. Dessa aro ett 

 par fjall eller blasor af olika, ofta triangular form, fastade med sin ofta nagot utdragna 

 basis vid segmentets framre ryggstycke (scutum). De aro alltid tatt hariga eller fjalliga 

 och ses isynnerhet tydliga hos slagtet Noctua, dar deras tata harkladnad bildar en hals- 

 krage frampa thorax. Hos de Ofriga insektordningarna finnes intet spar deraf, och afven 

 hos de stOrre Phryganeiderna (slagtet Limnophilus) blifva de otydliga eller forsvinna, ge- 

 nom att sammanvaxa med segmentets ofriga ryggdelar till en plattad skifva. 



FOrofrigt h'nnas af vingarna blott tva betydliga afvikelser i forinen. Hos Coleo- 

 ptera, som hafva mellersta segmentet af thorax minst och svagast, blifva detta segments 

 vingar alltid outbildade, i form af tackvingar (elytra) eller ett par tjockare, hornartade *) 

 lameller, som i hvilande tillstand ligga tatt sarninanfogade med sin inre, rata kant, och 

 blott tjena att betacka de underliggande flygvingarna, som tillhOra 3:dje segmentet. De 

 plaga innehalla blott '6 eller 4 langskftrl, hvilka ej tyckas fOrgrcna sig och efter hvilka 3 

 upphojda langslinier ofta synas pa ytan (t. ex. hos Melolontlni, Silpha in. fl.). Hos Forfi- 

 cula hafva tackvingarna fullkomligt samma bildning som hos Coleoptera; men hos Blatta 

 och Ofriga s. k. Orthoptera samt hos Hemiptera hafva de en helt annan form och Ofver- 

 ensstamma vida mera med vanliga flygvingar; hinnan &r blott tjockare och derigenom 

 foga bOjlig samt mindre tjenlig for flygten. - Den a IK Ira betydliga afvikelsen i vingarnas 

 form fOrekommer hos Diptera, hvilkas 3:dje thorax-segment ar ganska litet och hoptrangdt. 

 Pa detta segment blifva alltid vingarna ganska srna och outbildade. De aro klubblika 



') I det foregfierule hnfva vi fiirsummat anmiirka, ntt Inscktenias hiinla delnr besta af ett ejjet arane, chitine, 

 som till saramansiittiiiug och fysiska egenskapcr ar nagot olika med horn. Men da dcssa dclar till yttre utseende, 

 hardhet och bojlighet likna honi, kalla vi dcm hiir liornarlade (corneic), sAsom forr varit vanligt. 



