30 8UNDEVAM,, IN8EKTERNAS EXTREMITETER. 



fOrsta at" dessa ar radiul-iidern. Den andra och tredje (f5rsta och andra ulnar-stanmiurna, 

 y 1, ff 2) utgOra bOrjan till vingens fiesta adror; den fjerde forenas nftra nied fOrsta vas 

 internum och fOrsvinner utan grenar. FOrsta ulnar-stanimen (g 1) logger sig intill spetsen 

 af radial-adern (vid 6, c); gifver dilr 2:ne grenar, af hvilka den fOrsta fortsattea tatt ut- 

 uied den dubbla postkostal-adern och klyfves narmare vingspetsen. Fran fOrsta ulnar- 

 stammen (g 1) afg& vidare en tredje oeh en fjerde ulnar-gren, hvilka aro klulna och ibr- 

 ruas af lika manga vasa transversa ulnaria (n, n) som tillsluta areaj ulnares (u, u, u). Andra 

 ulnar-stammen (g 2) har ett enklare fOrlopp. Inga areer finnas som kunna fa namn af 

 intermedia?, men i stallet finnas 5 ulnar- och 8 postulnar-areer, hvilka sednare alia aro 

 tillslutna af postulnar-grenarnas tillbakabojda spetsar. Sist i vingen fOrekomma 3 enkla 

 vasa interna (i). 



Chermes och Aphis hafva deremot ytterst fa, bojda tvaradror, utan tvargrenar. 

 1 framvingarna hos det forra slagtet finnes ett kort vas radial e, som afger en rat gren 

 till vingspetsen, och hvarifran, narmare vingroten, afgar ett tv ganger tvaklufvet karl, 

 som torde fa betraktas sasom ett vas ulnare. Dessutorn lOper ett vas marginale rundt 

 omkring vingkanten. Hos Aphis bildar vas radiale ett pterostigrna, med ett vas meta- 

 carpale, som innesluter en area postulnaris, och afger derefter 3 skilda karl, af hvilka det 

 fOrsta fran spetsen, vanligen ar 2 ganger klufvet; de tv& Ofriga aro enkla och torde bOra 

 auses svarande mot ett par atskilda vasa ulnaria, ehuru de afg tamligen hogt opp. 



CAP. 5. Insckteruas hnfvud och dcss cxtrcmitetcr samt mun i allmanhet. 



Emedan Insekternas hufvud bar flera par extremitetslika bihang, maste vi, for att 

 kunna bedoma hvilka delar, som aro att anse sasom verkliga extremiteter eller oy, g& 

 nagot utom vart egentliga amne och i ett sammanhang omtala alia hufvudets yttre, va- 

 scntliga delar. 



De egentliga Insekternas hufvud ar afskildt fran prothorax och fOrenas med dess 

 framre bradd genom en tunn hud. Da prothorax ar stor, ledar hufvudet fritt mot samma 

 bradd, men hos Diptera, Lepidoptera och Hymenoptera bares det af bada episterna pro- 

 thoracis, hvilka ligga i den tunna huden i form af ett par sm rOrliga stjelkar och stoda 

 mot Gfre delen af hufvudets bakre bradd. (Hufvudet och dess delar afbildas af en milngd 

 art IT pa Tafl. 1 (fig. 32 40), samt pa hela Tafl. 2 och 3. Hvarje bokstaf utmarker 

 samma del pa alia figurerna. 



StOrsta delen af hufvudets yta upptages af ett par stora, odelade sidostycken (a), 

 hvilka bade ofvan- och undertill atskiljas af ett mindre mellanstycke (6), som dock, 

 ofvantill, vanligast ar trekantigt och kortare an sidostyckena, hvarfore det ej racker ut till 

 nacken. Bada sidostyckena sammanstota derfOre oftast bakat, i en sutur (Tab. I, fig. 32, 

 II. fig. 1). - - Undertill ar mellanstycket understundom pfi, samma satt bildadt (T. 11, 

 Mg. LI, e), men afven ofta fullstandigt (II, 3, e) eller undantrangdt, af mundelariiu. s:i 

 att det blott ersattes af den tunna hud, som Ofvergar till prothorax, hvilket ar variligt pa 

 I^epidoptera och manga larver. Ofta ar det ganska kort och blott midtpa ofullstandigt, 

 men qvarstar pd sidorna sasom 2 skilda, 3-kantiga delar (I, 34, e, larva Lepid.). - - Dessa 



