86 SUNDEVALL, INSEKTERNAS EXTREMITETER. 



koinma dock betydligt storre antal segmenter. Vi hafva sett att, hos Dekapoderna, fflrsta 

 seginentet i thorax, sora bar de bada paren kakfetter (n:o 8 och 9), tyckes vara samman- 

 satt af tva, hvaremot dessa sainina extremiteter, hos de ofriga bi-skrifna arterna, hafva 

 belt andra former och funktioner och aro belagna pi tva fullt atskilda segment. Lika- 

 ledes aro hos Squilla tre andra extremitet-par, n:o 9, 10 och 11, fastade vid ett endu, 

 sammansatt segment, men hos de Ofriga atskilda pa hvur sitt segment. Hfiraf kunna vi 

 sluta, antingen: att ett ursprungligt segment kan fa flera par extremiteter saint till och 

 med delas till flera genom detta tillagg; eller: att flera ursprungliga segmenter kunna 

 sainmanflyta till ett enda, hvilket likval bibehaller alia de extremiteter, som tillhorde dern 

 sasom atskilda, ehuru med forandrade former. I de anfurda fallen ar detta sednare utan 

 tvifvel det enda antagliga, emedan dessa segmenter bestamdt aro skilda hos klassens lagre 

 former. Genom detta antagande bibehalles afven antalet af 7 segmenter i thorax, som 

 tyckes vara vasendtligt hos Krustaceerna. 



Nagot olika ar forhallandet med hufvudet. Har kan man visserligen tycka sig finna 

 antydningar till nagra ursprungligen skilda segmenter, namligen: ett for ofre antennerna 

 med Ogonen (hos Squilla); ett segment for rnunnen rned andra antennparet och kakarna; 

 samt ett eller 3 sadana uti den bakre del af hufvudet, som bar de 3 falska kakarna. 

 Harigenom skulle man kunna forestalla sig att hufvudet vore sammansatt af 3 eller 5 ur- 

 sprungligen skilda, men nu sammanvuxna segmenter. Vidare skulle man kunna rned 

 MILNE EDWARDS aiitaga, att undre antennerna utmarkte ett eget segment, afven framom 

 minium, hvarigenom antalet kunde fOrmodas vara 6. - - Likval bar man svart for att an- 

 taga ett verkligt kroppssegment, belaget framom munnen hos ett overtebreradt djur, som 

 blott bestar af den rad af segmenter, som innesluter naringskanalen. Baktill kunna vis- 

 serligen ofta finnas verkliga segmenter, som ej innehalla tarmen, emedan den redan forut 

 oppnat sig utat; men frarntill tyckes en sadan ofullstandighet ej kunna antagas. Man 

 torde alltsa gora rattast uti att anse det lilla framsta stycket hos Squilla far irigentirig 

 annat an en antennbasis, som tillika bar det framsta sinnosorganet, liksom att andra antenn- 

 parets basis hos Dekapoderna bar ett annat sinnesorgan. - - Ett sarskildt segment for an- 

 dra antennparet finnes ingenstades antydt och M. EDWARDS yttrar sjelf att de tva segrnen- 

 terna for andra antennparet och mandiblerna aldrig funnits atskilda, hvarken hos em- 

 bryoner eller hos lagre former af klassen. Hvad Labi u in betraft'ar, s& inser inan, af dess 

 beskaffenhet och satt att fOrekomrna, att den ej ar en verklig extremitet, af lika beskaf- 

 fenhet med de Ofriga, utan ursprungligen blott ett hudveck fran rnunhalans bakre (undre) 

 bradd; saledes en verklig underlapp (labiuin), som icke kan utrnarka ett eget segment, 

 men som dock under ett visst utvecklingsstadiurn (hos Gammarinerna) antager likhet med 

 de nargransande extremiteterna. Naturen af hufvudets bakre del, soin ger faste at de 

 tre pseudognatherna, torde annu ej kunna anses vara lika val bestamd. Bade MILNE ED- 

 WARDS framstallning af Krustaceernas kroppsbildning och RATHKES utmRrkta undersOk- 

 ning af deras utveckling, g& ut pa att visa, att hvarje extremitetpar utmarker ett sarskildt, 

 ursprungligt segment. Men f5r de 3 pseudognatherna redogores ingenstades specielt. Det 

 ar saledes visserligen troligt att de tillhora ursprungligen skilda segmenter; men deras 

 bestamda lage pa en bakre del af hufvudet g5r, att detta annu ej torde fa anses fullt 

 sakert, utan fortjenar att ytterligare unders5kas hos de lagre Krustace-forrnerna. Men 

 i alia handelser kan jag ej inse nagonting som bevisar, att det egentliga hufvudet vore 



