88 SUNDEVALL, INSEKTERNAS EXTREMITETEK. 



bada motsvarande segmenterna synas ej fria p& ryggsidan, utan aro forenade ined rygg- 

 skOlden, som hos dessa djur utmarker hufvudet. 



Abdomen saknar egentliga extremiteter; jag kan nilmligen ej leinna nagon forklaring 

 af de ofta omtalade kammarna under dess basis. Abdominalsegmenterna aro hos Skor- 

 pionerna 11, hvaraf de 6 sista utgora stjerten med sin tagg; hos Thelyphonus aro de 10, 

 med tillagg af den langa sinala stjerten, som bestar af flera leder; hos Chelifer och Phry- 

 nus 10; hos Phalanginerna blott omkring 6, och hos Spindlarna omkring 8. Normala 

 antalet torde s&ledes vara 10, som med de 4 fotbarande segmenterna utg5ra 14 eller lika 

 raed dem i Krustaceernas thorax och abdomen tillhopa. 



Om vi nu jamfora Insekterna med de Ofriga, ofvan beskrifna djuren, sa finna vi 

 f5rst, att extremiteterna i de forras hufvud till lage och antal motsvara dem som tillhOra 

 det egentliga hufvudet hos Krustaceerna, men icke flera, salunda: 



Krustaceernas ofre antenner (1) motsvara Insekternas antenner; 



undre (2} mandibler; 



s. k. tnandibler (3) maxiller; 



labialflikar (4) labium. 



Den forsta af dessa jamforelser ar tydlig och har aldrig varit motsagd. Den andra 

 tyckes deremot vara nagot vgad, emedan man ar vand att endast anse de delar rnot- 

 svariga som aga nagorlunda likhet i form och funktion. Dessutom tyckas de bada jiim- 

 fOrda organerna hafva olika lage, emedan Krustaceernas undre antenner utg bakom cly- 

 peus, Insekternas mandibler bredvid samma del. Hittills har man derfore antagit 

 att bada antennparen hos Krustaceerna blott rnotsvarade Insekternas antenner, och man 

 tyckes hafva forestallt sig, i anledning af det fOrsta parets forkrympning hos Oniscus, att 

 ett par antenner hos Insekterna forsvunnit. I sammanhang harmed antog man att Kru- 

 staceernas sa kallade mandibler fullkomligen motsvarade Insekternas mandibler, och en 

 f5ljd deraf blef, att de falska kakarna maste anses motsvara Insekternas rnaxiller och la- 

 bium; hvaremot Krustaceernas verkliga labium eller labialflikar dels kallades tunga: ett 

 iiiiniii hvarmed man plagat beteckna de mest olikartade mundelar, som man ej kunnat 

 tyda*); dels ansag man, sednare, denna del for en labium som hos Krustaceerna tillkom- 

 mit mellan mandiblerna och maxillerna! Denna theori, sorn forst fullstandigt uppgjor- 

 des af SAVIGNY (i Memoires 1816) och som antogs af LATKEILLE, ar grundad pa en 

 jamfBrelse blott mellan delar som hafva lika funktion. Men ifall man strangt foljer denna 

 princip, sa ar man snart inledd i svarigheter som ej kunna sluta med annat an oreda. 

 Bland Krustaceerna 5r det, sasom lange och ofta varit erkandt, ganska vanligt att fullt 

 motsvarande organer hafva ganska olika funktioner hos tamligen D&rslagtade grupper, och 

 att organer, som hafva lika funktion, hos olika arter kunna hafva ganska olika lage; hvilket 

 allt vi hafva framhallit sasom ett bevis pa dessa djurs laga utbildning. Hvad de nedre 

 antennerna betraffar, sa maste jag antaga att de aro samma delar, som hos Insekterna 



') LATREILLE p&minner uttryckligen, att man ej m& forvaxla denna del med Insekternas ligula (Fam. Nat. pag. 

 250). -- Det vore utan andam&l att har redogora for de olika asikter som blifvit framstallda ofver detta 

 amne; de utgora blott modifikationer af den ofvan anforda. Harom kan man jamfora: SAVIGNY Memoires, 

 1816; LATREILLES sednare arbeten (och forst i Annales du Museum VIII, 1822); MILNE EDWARDS 

 Hist. Nat. des Crustacea, I, 1834; - DOGES, Acarides, Ann. des Sc. Nat. Serie 2, Vol. I; - - ERICHSON, 

 Entomographien. 1840. 



